Meditácia a Ľubomíra stán čeka.
Pondelok, 4. týždňa v cezročnom období.
Marek, 5, 1-20.
Veľa ľudí sa snaže žiť dôstojným nábožanským životom.
Ježiš uzdravuje od ničistého ducha.
Prekvapujúce sú slova ničistého ducha, ktorý hovorí.
Volám sa pluk, lebo je nás mnoho.
Udalosti, ktoré nasledujú tieto slova Diabla len potvrdzujú. Ježíš im dovolil vojsť
do ošipaných, ktoré sa pásli neďaleko a tie sa zrutili do more. Volo ich asi 2000.
Táto čas nám chce povedať toto.
Moc zla je veľká.
ale Ježíš má ešte väčšiu moc, ktorá ničí zlo, pretože je syn Boží.
Vidíme to i na iných miestách kyt po vieženie.
Veľké sú tvoje hriechy, ale choď a už nehreš.
Bolo jej mnoho odpustené, lebo veľmi milovala.
Táto stať má nás upozorniť aj na množstvo hriechů.
Svedomie človeka môže otupieť, ale môže dôjsť aj k nežiadúcemu návyku,
čo k radosti človeku nepridá, ba práve naopak.
Pre nás je potrebné, aby sme brali vážne nie len vážnosť hriechu, ale i jeho počet.
K tomu nás predsa vedie i návka o sviatosti zmierenia, aby sme pri sviatosti povedali nie len hriech,
ale najme všetky ťažké a aj ich počet.
Musíme si uvedomiť, aký dopad má na našu spásu jeden ťažký hriech,
a tým viac si máme uvedomiť aj množstvo ťažkých hriechov.
Na toto má nás upozorniť evanieviu.
Človek sa môže stretnúť s Ježišom.
Chcel ísť za Ježišom, ale Ježiš mu dal inú rady.
Chodi domov, svojím a zvestuj im, aké veľké veci ti urobil pán a ako sa na tebou zmiloval.
Každý návrat Ježišovi by nás mal len a len tešiť.
Nemali by sme sa správať tak, ako sa správali majetelia ošipanych.
Ty videli len svoj materiálny úbitok, a preto prosia Ježiša, aby od nich odšiel.
Voja sa o svoj ďalší majetok, snáť.
Tato stať ní hnás privedie k myšlienke, že aj množstvo hriechov je veľké zlo.
Človek nesmierazignovať.
Cirkeos prostojetkuje nie zúfalstvo,
strach, ale nádej.
Príklad, aj by ste zažili niečo podobné.
Človek hladal miesto, kde by našiel pokoj pre svoju dušu.
Razbošiel do kostola, ktorom sa knias,
zo svojimi veriacemi modliel.
Zanítvali sme veci, ktoré sme mali robiť,
a robili sme to, čo sme robiť nemali.
Ktorý si človek povzdychol a po tichu povedal.
Ďakujú ti, Bože, že som našiel cestu.
Je potrebné zrieť sa svoje pychy.
Pycha je semenom.
Pycha a každý hriech zabráňa vstupi do Božieho královstva.
Jedno podobenstvo o súčasnom živote rozpráva, že zviereta sa zhromaždili a sažovali sa na ľudí, že ich okradajú o veľa vecí.
Berú moje mlieko, povedal kráva. Berú moje vajcia, povedala svébka. Berú moje meso, povedala ošipana.
Lovia ma, aby si vzali moj tuk, povedala veľa ryba.
A tak ďalej.
Na koniec prehovoril slimat.
A ja mám niečo, čo by chceli mať viac, než čokolbek iné.
Niečo, o čo by ma zajsty okradli, keby mohli.
Mám čas.