Meditácia Ľubomíre stám čeká.
Utorok. Po 10. nedele v obdobice z rok.
Matúž.
5, 13 a 16
Kresťan soľou a svetlou
Život kresťa nasleduje príklad Krista.
Položil vám už niekto otázku, prečo chodíš do kostola, prečo sa modlíš a podobne.
A ako bude znieť naša odpoveď pre nás samých?
Na tuto otázku mnohí odpovedajú aj slovami.
Potrebujem znova a znova nabrať svetlo, soli do svojho života.
Iný, cítim, že aj moje okolie právom oto mňa žiada vzor, príklad života
a ja sa potrebujem poselniť, potrebujem svetlo,
aby som viac videl a jasnejšie videl seba a okolie vo svojom.
svetle Kristovom. Inými slovami mnohí si uvedomujeme, že nie sme tu len pre seba,
ale aj pre iných. Ježíž od nás žiada, aby sme boli soľou a svetlom svojim bratom
a sestrám.
A práve nám takto zmýšľajúcím pripomína Ježíš.
Vy ste sol zeme. Vy ste svetlo sveta.
A slová, nech tak svietí vaše svetlo pred ľuďmi,
aby videli vaše dobré skutky a oslovovali vášho oce.
Pomerne v krátkej perikope Evangelia poukazuje pán Ježíš podobenstvami,
z ktorých každé sa obracia priamo na tých, čo uverili Krista slovami
Vy ste. Takýmto spôsobom oznamuje ukrytú jasnú formu svojej vôle,
čím sa majú jeho učeníci stať. A to preto, že majú splniť poslane,
ktorým ich Ježíš poveruje.
Obrazy na ktorej Ježíš poukazuje sú zrozumiteľné.
Sol nemá poslanie len sama pre seba, ale sa používa na prípravu potravín
a rovnako ako slenko neslúži len sebe, ale osvetľuje stvorenia,
ako mesto na návrši je preto vystavené, aby ho videli všetci.
Poslaním všetkých troch je slúžba.
Ježiž je nie len učiteľ, ale aj naž vzor.
On sám je sol zeme, bez nieho svet by nemál tú príhuť večností.
Bez nieho svet by upadol a za nikol potlakom nemorálny tak lahko, ako sa rýchlo pokazie potraviny bez soli.
Sol je jeho božská prirodzenosť.
Jeho duch, ktorý dostal svet boh piel jeho v telenie a neskôršie vo chvíli z mrtvých stania.
Svety Bernard povedal,
každá reč, ktorú počujem alebo čítám, je pre mňa bez chuti,
ak nenacházam v nej meno Ježiš.
Keď ježiš učeníkom rozpráva, by ste sol svetlo, mesto na návrší, majú si uvedomiť, že oni, osvietený jeho slovom, sú povinni odovzdávať svetlo iným, podobne ako mesiac odráža svetloslenkách keď nastane noc.
V časoch Krista v palestíne sol bola pokladana za veľké dobro.
Myslí ježišavých súčasníkov sol bola spojená s čistotou.
Rýmania hovorívali, že sol je najčistiešie zo všetkých vecí na zemi, lebo pochádza z najčistieších vecí z vody a slnka.
Preto sa sol od jak živa používala ako obetný dar Bohu.
Tým je ježišom nám povedané, že krestián sa nemôže izolovať do seba.
Krestián má byť prínosom všade.