Meditácia Lubomíra Stančeka. Sobota, po 12. nedele v období cez rok.
Matúž, 8, 5 až 17.
Iba pravú vieru môžeme obdivovať.
Každý z nás bol dieťaťom a aj naďalej by sme ním mali zostať.
Ktorý chlapec už nevyskúšal svojú šikomnos, keď v sebe našiel odvahu, aby sa v hore dostal na najvyšší strom, na ktorom mal hniezdo dravy vták.
Stačí sa tam raz dostať. Cesta je známa pre toho, kto sa o to pokúsil, lebo skutočno
sa nám môže stať trvalým obdivom. Ak sme zdraví a mladí, nemyslíme na to
najhoršie, čo nás môže zastihnuť.
To nám dáva poznať Eva nejaviom, že v situáciach, ktorých si ťažko môžme sami poradiť,
obraciame sa s prosbou ako stotník. Počul o Ježišovi a uveril mu.
Preto vysiela s prosbou židovských stárších za Ježišom, aby mu prišiel uzdraviť sluhu,
ktorého si veľmi vážil. Všimíme si, aké nalihave sú tieto slova.
Zasluži si, aby mu to urobil.
Kolkokrát nás už mnohí o niečo prosili.
Boli sme nevšimaví, alebo sme sa museli vzdať, rezignovať, lebo opakované prosby sú silnejšie
a tie nás v Ježišovom duchu premáhajú.
Slová Ježiša hľadajte a nájdete, lebo každý kto prosí dostane, nás budú premáhať, ale i posilňovať.
Tu sa hneď môžme stretnúť s pochopením, ktoré zaručuje vieru a ktorej skutky zostávajú stále živé.
Stačí opäť skúmať, prečo sa Pán Ježíš rozhodol a šiel pomôcť.
Či ho neviedla pravá láska pomáhať človeka v jeho biede?
A keď už nebol ďaleko od domu, dostane odkaz, pane nie som hoden, aby si vošiel pod mojú strechu.
Tu sú slova viery stotníka, ktorý prijavuje svoju úbohosť a potrebuje pomoc.
Nede len o jeho sluhu, ale aj o ňo samotného.
Cítime v tejto chvíli, že skrze vieru nám pán dáva všetko.
Nie potrebujeme v tejto dobe každý z nás naprávať stav svojej viery.
Pán hledí na našu vieru.
Platia je pre nás slová obdivu, takuto vieru som je našiel u nikohu v Izraeli.
Pripráme svoje srci na príbej z Ižišavoho životé, aby sme ho stále oživovali svojimi dobrými skutkami.
Vieru sme dostali, aby sme z krzeniu dostali aj pomoc.
Kolkým sa už aj dostalo, keď svoj život započali s niou a všetko robili preto,
aby sa zvierou mohli odovzdať Ježišovi, aj keď ich už život opúšťal.
Už vieme, ako treba pripraviť se na život.
Veď Kristové slova o uzravení platia len cez zvieru.
Ubezpečuje nás o niekto, veri vo mne bude žiť aj keď umrie.
Je vzdávajme sa bez boja.
V takomto boje zvýťazel i svety Augustine, ktorí hovorí,
že aj náže život vediek dvo vere, aby sa splňala naša spoločná túžba.
Pripravená mi je korunas pravodlivostí.
A to môže povedať každý z nás, kto úprostredne veriacého sveta
nie strateľ vieru, ale si uverne zachoval.
Idne tohoto cestou sa da dosiahnuť pravé šťastie.
Ak ho stratíme, stratili sme šťastie, ktoré si môžeme zaslužiť iba vierov.
Nieraz nám to pripomenúli idejny.
Francusky učeniec počas svoji štúdy strateľ vieru.
Ako strašne trpela tým jeho duša, spomína,
keď som stál za tiché noci pri obloku,
ponoril som sa do vážnych, ťažkých myšlenok.
A za každým sa moje vnútro zachvelo.
Rozpometal som sa na oplinuladní detstvá, keď som žil ako beriaci šťastne.
A zato žel som znova po takomto živote, ale nemohol som to previezle, bo mi chýbala odvaha.
Po rokoch som sa vrátil do vlasti k matke.
Ocitel som sa doma, kdy som uzral svetlo a prežil znovať dictvo.
V kostole, kdy som pristupil prvému svetemu prímaniu, objetovala sa tá istané svetejšie obeta.
Na cintory nesa ľudia modlili s tou istom nádiou za svojí zosnulých veriacích.
Všetko sa modlilo, verilo, len ja jediný som odpadol od viery.
Všetko, čo ma obklúčovalo, malo to isté srdce, tu istú vieru, lenia, osvietení bedo, osvetle, bol som bez svetla, bez spokoja.
Jeden z mnohých, a chcem nám povedať tak veľa, duša a srdce sa zhráňa za niečím vyšším.
Svety Augusty nás k nemu privádzaj nespokojnej naše srdce kem nespočíne v bohu, len v niom máme život, ale k nemu nás privádzaj vierov Ježiš-Kristus.
Chce nás mať vernych, pripravených a dokonalých, aby sme mohli vstúpiť do života s Bohom.
Ďakujem, pane, že práve tieto tvoje slova viery nam pomáhajú zachovať nás v tejto svoje láske.
Bez niej sme stratěný.
Chceme, aby si našiel aj nás takú vieru,
ktorá by nás vydla k tvojmu vykupitelskému dielu.
Amen.