Takže možno v tom vyberám tie najpodstatnejšie veci.
Ta prednáška by sa dala.
čo sa nachádzajú v archívoch, čo poskytujú ľudia,
čo sa nachádzajú v archívevostriáme,
v archíveve Trnavské arcizie, čo je tam ďalej.
Vlastne pred 5. rokmi,
roku 2006,
roku 2013
roku
bola vydana taká
drobna publikácia, ktorá je ešte stále
na predaj
o diéna Farskeho kostula.
v Trstenej, ktorú vydal farský húrak, kde stále k dispozícii vo farskom kostole.
V tom čase som mal len obmedzene informácie o farskom kostole.
Nie zhruba potých...
peď a pôroku, tie informácie kvantitatívne narastli.
A v podstate môžeme, preto vlastne som aj napísal
názvom tejto prednášky, že je to vlastne
Osvetle nových poznatkov a nezvyčajnej fotografii.
Poprosím.
Vlastne ten farský kostol, ako vidíte na starej mapi z polovice 19. stejročia
Vlastne komplex.
Čiže niekoľko budou.
Samotná stavba, sakralná stavba alebo sakralná architektúra Farský kostul,
ale tvorí ho vlastne vstupná brána.
Podstate ohradný múr
s desiatými spolednícami.
Potom prícesná kaponka, poligonálna kaponka Pany Marii Karmalskej, o ktorej si tiež poviem.
Z druhej strany je kostníca, ktorá sa spomína už koncem 18. staročia.
No a vlastne samotný kostol, o ktorom bude.
nezhovoriť.
Na tejto mape môžeme vidieť v pravom hornom rohu takú...
Je tam zvíraznina taká pozdložnikova stálba, ktorá je dnes Diferas Park, tam bolo kedy si hasická zbrojnica.
Pre mládých aby vedeli v roku 1880 projektoval význaný slovenský architek rodiak z ústia Blažeji.
Takto to vyzerá na inej mape.
Ta pozice toho kostola je zaujumáva tým, že je vedla cesty.
Možeme povedať, že pre to postavili kostol v stredovéku vedľa cesty, lebo vlastne.
Od polska, od baltovaž, dule, bujadra, jedla stará obchodná cestá vlastňa, aj preto prstenám zniklákú trvokle a remesálnické mestečko.
Takto to vyzeral zruba pred desiatými rokní.
Si môžeme všimluť ten stredovéky charakter toho námestia.
Hoci sú tam malo veke z caľby,
ale ten rás,
ten charakter toho námestia
sa zachovala, že od čoho stredovéku.
Ja doplom za nezakľadie výskumov predpokladám,
že na miestie vdej dnešt hoteloru háč,
Bolo vlastne prázdný priestor, čiže tom námejste bolo prostatne dôkšie a vlastne si ahalo až po dnešnú budovu vlastne si náj, alebo chcete bývalu ľudovu katolickú školu.
a psi zoverem, ako to vyzeralo v tomhle dobych stredovekú,
tiež za ložení mesta.
tak v tej zafladajúcej listine z 6. januára 1371
sa priamo spomína, že kráľ dodovíť prvý z robovanžu
ces notára Švankomíra
Denovala občom zakladačelom, to znamená rodinie Hertheloučou,
dvaná zlánov a z toho dva lány boli určené pre katolického faráre.
A vlastne tie dva lány zeme, neviem prešli, aká to bola výmera,
by sme mohli situováť zhruba na farský komplex,
potom vlastne tam, kde byla kedy si ľudová školad,
teda pozemok dnešného synaju,
a vlastne farská budova,
a vlastne celý pozemok, kde je dnes dom kultúry až po korávici.
Čiže to bol ten pouvodný stredovek i církevný majetok, ktorý bol vičulejný pre katulického farára,
a zároveň na niom mala by postavená katulická škola, fara a samotný postol. Poprosím veľaj.
Takto to vidíme ináč, zprednosia tých rokov ako to námeście vyzeralo, ale znovu to námeście v stredovéku bolo podstatne tu 3, čiže zaberalo aj mnešný hotel roháč.
Čiže to náme ste bylo verčieho prosenť ďalej.
Teraz sa sústredíme vlastne na ten kompleks toho farského kostuva.
Neda sa na základe listiných dľukázov uzistiť, že keď by ho položený, základny kaméň farskeho kostovla, neda sa to zistiť.
Ale keďže už v tej zakladajúcej listinie
Je priámo z mienka o tom, že Farárovi trebade dva lány zeme, môžeme predpokladať, že krátko na to v 70. rokoch 14. storočie bol postavený nový od základu gotický kostol, ktorý mal polygonálny uzáber zresbyteria, čiže bol
môžeme predpokladať, že krátko na to v 70. rokoch 14. storočie bol postavený nový od základu gotický od základu gotický od základu gotický od základu gotický od základu gotický od základu gotický od základu gotický od základu gotický od základu gotický od základu gotický od základu gotický od základu gotický od základu gotický od základu
Prezby tedy bylo vlastne v tvare polkružnice a malozrejme jednú loď, ktorá je šikostom na vlastne 3 lode.
Možnou, že ak by sa urodil nejaký lepšie archeologický brieskum, dalo by sa spreznyť, ako akátovastraktí grafia a vývoj toho farstého kostola vlastne s kumanom autobišču nástraha 15. storočia.
Viem, že v 17. storoči farstého kostola patrie o evaní rickéj komunite,
A tie stávby ktoré tvoria ten kompleks môžeme v lyšie časov ozáradit.
Samotná ohrada farstkeho kostova aj s tými 10. spovetnícami.
Znikla zhruba možno v tých 30. hrokov, ktorý sa tam spomína dreven na opôrty.
Takže môžeme predpokladeť, že konco 18. storočie tam teda eši vaši predkovia postavili kamenný.
ktorý je v podstate ráry tovná horna je ráda.
41. a 47. počas 60. rokov prstenčania z okolitymi filiálkami stavajú nový chvárství kostol na starších základov dochádzak ba roky záci kostol.
Vlastne najstačšich cintorin, vlastním cintorinovu som malo pred nášku, sa nachádzal priámo v meste okolo farského kostula. Prečo?
Pláčila vždycky zásada, ký vlastne u Zemie, v Strednej Evropi, bylo christianizované, že len v posvetenej Zemi okolo sakrávnej stálby, okolo kostóla, kde prebyva Ježiš Kristus v posviatosti oltávnej, v Bohostáku, nie možne pochovávať variácii.
Čiže aby sa vyvúčilo pochovanie ľudí niekde inde
aby sa vylučil nejaké pohamske zvyklosti,
tak vlastne bolo nariadené sveckovej ciepkevnou vrchnostiou,
a vlastne dali to už aj prvé zákoníky uhorstvého krála Štěchvana,
aby vlastne ve riac sa pochovávali hneď do zemevedra párstvých kostulov.
Čiže to platilo aj pretrste na neboľa vymínku.
Nemej návaj.
Tu môžete vidie, som to troška rozkresulil,
že ako vyzverala pôvodná ta barókova vyspozicia toho kostová
ak si odmyslíme tie novodobé prístalby za pána Dekará Michaela Tondru.
Čiže vlastne tam, kde máš napisan rok 1641
Teraz je tam vlastne novú doba moderná prístalba
bol tam vchod
jednoduchý vchod, kde na dverámi bol rok 1641
Ako vidíte, vlastne táto baroková stávba mala v podstatie príloďé hlavnú.
a asi poprkrušnicovi uzávrtoho presbyteria smeroval na tú strany, kde vychádzal slonko, čiže na východ.
Protože podľa starokrestiánskej tradície, každý ko stôl.
Máš nabínemky.
Prezbyte je viem malo by vlastne potočený smerom na výchok, kde vychádzá sa lenko,
pretože ježiške isto sa považuje za zdroje svetla, za zdroje poznania.
Čak?
Ježíže Christus je svetlou svéta.
Preto sa vlastne aj pre zbyterium svétyňa vždy stávala smerom,
smerom na východu.
Vodnosť si ďalujem.
Vás je súčasťou od tění sa chodí.
Ja je kaponka Panny Marie Karmeľské. V literaturé sa často spomina, že je to kaponka svetého križa. Je to mi ešte spravna interpretácia.
Prámejňok, ktoré sa nachádzali v kubine Vycči, aj Vostryhome, naozaj môžete nájzmienť,
že táto kapomka bola zasvetená pannemári Karmeloskej.
A bola stavána práve v tom čase, keď rodáť zozardie do vá Andrej Rutoš,
miestnitrstvenský farár, vlastne barokizoval,
spolu našimi predkámy.
To risaná chádzatý.
Pane marie karmelskej, je barokový, to znamená z vrúba z 18 ročia.
A keby ste išli aj do Sakristiefarského kostová,
Aby ste sa pozrave na vchod, tam je tiež kriš, tak ten istý kor poziežíš a krivsta, ako je aj v tejto tapomke, sa na... sú vlastne totož nebo ja zmeniť, čiže asi od toho istého maestra, ktorý nám je neznamy vodnejšnej tí.
Načo služili tej spovednice? Prečo spovedali bónku?
Aj čo sa nám zachovali do dnešných dní?
Podstate my prechádzáme okolo ných,
bereme takú samozrejmosť,
ale ak nebereme takú samozrejmosť,
jednak som tu privandrovaliec,
po prížení 8 satú.
Částu sa spomínam v dokumentoch na bez 18. ročia, kedy trsi na mala 05500 obyvateľov.
že na všetky Sviatky Panny Márie
do trstenej, ako do Putnického miesta,
teda trstené nie bolo len remeselnické alebo aj.
Lichádzajú tisíce ľudí z polské haliče, z horného rávy.
A keďže trstené mala zruba 1500 vyváčerom v tom 18. starači,
chcí vyskúste predstaviť, že keď na tie sviatky prišlo do trstené okolo 5-6000 vludí.
Asi zvrťať, že ten námožný pospornitie ľud bolo treba je vyspovedať.
a videtnej vyzitácii z roku 1733, kdy sa spomína, že
Bylo zviadene dve bractvo.
Bractvo najsvediešej sviatostiou tárnej.
A bylo zviadene bractvo pani Marii Karnowský.
že potrstený počas sviatkou Panny Márie
prihľadza ozhruba do 50 kniázov
nie len diec jen z nich, ale aj rehol nich.
A ty tu spovedali, čiže prne využívali
vlastne, môžeme dodať aj ten architektonický
rôz, ktorý to vám na tých 10 spovedních.
Však tam úpalují ja na húsu, však máme ju aj tu.
Vyskopalý hroboľ, kedy vlastne cintorin bol viac mení preplnený, ale objetil príjesta rokoľov fárského kostula je pomerne úsk.
Kosti sa uložili do špeciálnej miestnosti, ktorá bola na to určená.
na pochulávanie.
nebo štíkú.
Ďame ďalaj.
Je to z arkyu farského úradu.
Je to vlastne záskám v dobu vej slovenčne žrobu 1739,
ktorý ho gory ostal ve dreveného okločenie alko lofarskeho kostova.
Označuje sa to ako párkán.
Odvakstě boli vštlůbe, tak někde si názou.
A vlastne to povo, aká si opráná.
Kisio pravný mur, proti turkom, bol všu, bol všuro.
Możeme sadomnievať, že pravne podobne aj te muroklo kostova,
sú, že ona niekolko učelo.
Je tnak, môchlo chraniť obyvačil pred nejakým nepriacilským vpádu.
Ale čo je podstatný švě? Často sa to spôminájú výzitačných protokoloch?
Dědou býtok!
ľudia chvovalia, teda zúšmi chvovali, alebo prstavajú chvovali napríklad.
Já môvíce králi, výky a párí králi, když vývázali na pašu.
Náby nepodupali po tých grobów, protože cintoriny považujeme dodný za pusvetné miesto.
Ograda súžilaj. Ake si voditko pretem dobyte, do tej hrobovneš.
Do té razo vlastniaj pripej bránie.
Čes ktorú si stupujeme do faskélo kostova.
Máme tam želest debrátá, však želestné dvére, ktoré sa zatváráli.
Preto, aby ten dobit, ktorý šeľa hýka to hlamu, cestu,
nesviel do prostrady hastránkostu.
Eto to sa nachalem hýka, kdy vysíkať vysíkať vysíkať taková.
Po tojrome vzasná potopravpia, ktorá nám dokumentuje 2 stávdo roku 1970.
Môžete tam vidie vlastne 3 roby, jedaná sa zachovou do dne zrastiny priktorom sa.
Počas kšetkých svět výmodlí ráme však.
Ktorú pochovaný napravu a nalewu neviem zestíť.
Ale to je jediná zachovaná fotografiatorená dokumentuje
vlastne existenciu cintorína okolo, okolo farského kostolo.
Vlastne aj v tých propagášných materiál, ktoré sa manda v lispozyci.
Môže to zistí, že vlastne v tom, na tom cintoríne sa prestalo pokovávať gruba
prvej töréčinie 19. Storoče to zname na zruba Kilóko Romplosovo.
15. a 35.久
久 na ipuka 901 tam hoverova jej pidé
Čiže preto sa záčal pochvovalať mimo.
Tam na tej druhé fotografie možete vidieť.
Znova vlastne kostou, bez vlastne tej modernej prísta,
výkterou soudíala zapána dekanatondru.
A dosť je pod tým potou striešku, sa nachádzáľ býskov celý blok, takto ron bol.
461, ktorý dokumentuje, že právdě podobně, v tom čase keď kosto bol v ruká hevanielické minority.
Došlo k nejakým významym stádebným úprávo.
Tu si možete všinuť, toto je vlastne záber z roku z 1.7.1992, kde je vlastne sa konovo sválnosno světámovšem rývzníku cerkevné školi, a tam vlastne nad tým chodom.
Je tak slábo vidieť aj ten rok 1641.
Ten kamenný blot vlastní potombou pre neseňi a estej v ročení.
Takto to vyzerá.
I ta napisa na vlátým šmě.
Ano bilézíme.
Seksce v nicézíme.
Padragézíme.
Prijemoky.
1640.
Jéde.
Čiže tu, kde pojdeče, okolo farý, pojdeče do toho kostovadí, tam tam je takostnica, a tu bol vlastně uměsným.
Včasit, a na deta na tondru ten.
blokstým vlakým skrým napisom.
Ovlásne novi hudí to aj míli.
A aj pamiatka, že se dobnevali,
připravdje podobne tam podvežel,
boli dve, ktoré sú zahmurovane.
Nie je to pravlane.
bol teda blok na sekundarnie.
Ďal šovrárýte usuf podstatě dimére.
Boľa postavena z tým kostovom už v časestredové vkú.
Môžeme povedať, že nešmý, a vôsojte je najskalšie častítej veže môžeme v smévo dato vado toho 16.17.
Tezáklad je základ, môžeme dogrom 1.2 m, to je to 16.17.19.
Tak je podporučal.
Je to dvere, chodzí sú už návátkovalne, ale vlastní ukazujú aj vlastnie ako sa, kde si majstrikováči,
aj majstrí, či sa reastoval rý úrogili vlastnie tývere.
Jednak zámok úhit tomadlo, ktorými sa.
Tedy veľte vám, ale poprosím.
Vás a povedalče aj spôsob uza mítkania.
Zámočničky je únikatne vštěchvala, bo vždy sa to zachovalo.
Čiže, a keď, bude těvcháza do toho domu Bože jeho, tak si s to všivníte.
Máte to bo večeritšte, protože to dalí urobiť nejakým nesnámí naši predkové, možno poulačím.
Pám bohěch, chvala bo vždy sa to zachovalo šťať sklučen.
Sizoberče, vidíte, že tý dvé re, boli byrobenom strôl rúbýnľá.
1. 2. 2. 2. 1.
Čo nám pripomí na vlastne, starou bylo stokto postuva,
vyvlastne kameď na plátňa,
ktorá sa na vchadřa vôlu.
Vosvetiní farske rokoztova.
Tato plátňa bolo původne, umiesne na vomku.
Maniákom hrobe pod ktorým spočíval trstienský farár Mati Florian Korodo.
Vlastný ta plátnia je rozcovena do troch časci, môžeme všinávo rozdolí do troch časci.
V prvej časci je vlastne Erep šláktycké rodiní Korodovco,
ktorí pochádzali zvyšného kupína.
Tento kniasiš kudouval na spíši posodom naviacerých.
Nieská vlastne svoje život, zakońčil tu v trastenuj.
Čo je závým mabé napil.
No a tedy.
Na tom slajde, vlastne putinu.
Erbom je latýmsky na hátis.
A tam máte možnost...
Tam je Rosný napísame,
in ja što teho,
maja 1770,
vas na roģil,
máte je Florian,
koroda zvyšnina kúbina.
30 sudnej tátúle, že možeme podajte okresným musúdu, porávšské istolíce, a fara aromestíčka trastelia.
Zomného utriňa teho provenu Marca roku 1827.
O tým tovatýmsky napisom sa na hát za dálší latýmsky text.
To rinám hovorí, ako ten Florian Koruda Zomre.
Opisuje to aj frančiškanská historie do umus.
I ževostný s můžu i šel na svetu Omošu.
A maláke silnú tarny túšenie.
Žezom mrie.
Predbíjala, a nikto môžete vlastne také vňu.
A tím vejriacím pouvedal, tím vejriacím kostole pouvedal,
mily vejriací, trži sa pana bôla,
ja sa už nedouží je mrava.
Přižala je už zobrila.
Vlastne te 30. a prezala marca.
Žiho vlastne tak triky a čast,
sa triky a častor Latvým skrbať,
tak si tu ovorykus po soberpozumé.
Po prostu vlastne.
Vlastne jedná spamiatok, ktorá nám zostala, ščias Andreja Utoša, Faréra Utoša, Faréra, Arudarka, Zúzáviedila.
Vlastne tento barokový parlamentar, ktorý je vlastne rastlinie zdobeným.
Tam sa odkladali rôzné liturgické predmeti.
Tu je zgrúba vlastne taký náčert, a ko sa ten kostor vybíjau.
Tme si spominali, že o co vje zakładáče.
Je to tak poznačujem, že o co vje zakładáče via, o Ďetzián, a synobia martina,
jakú dostalvaju vlastne.
Tý dva na zlánošak, a tých povestne dva lani služili to mestiečku príngenšta.
Na založenie mesta, na založenie.
Farské repostola panimárie, postavenie, cirkemnej školi, meskej školi.
Brapučí si spryšto děte si atseďem.
Zruba 25. kv.
zaspumý na v jednom súpise, heď varnosti, kiesomantám býme noval,
vydosím, prestiená, siedliadská dupová orávský pozahmoga veľično.
Na úsem mi oravi
Vždy, keď si zobríte.
Vármá je pomárne rossiáho.
Boho vympeť farnosť.
znikom na stíčka prindel što.
Vôjte močšariny.
Vôjte výdje.
Ale v tej zaklady učej listi nie sa už príamo s pumina,
starší oči dlenie mé sa.
Spominajú sa teda zlane paľmovem, ký alborúk,
ktoré patrý rožiné isteho paľla.
Samužeme domnývat, a tu ještníbo postarání falský kostom, no tedy chodil na kogo služdy.
Pretože jednom sú pise z roku 1332.
ktorý sa robil vlastne v časce, kéče západné kresťanstvo trepého dvoj pápežstvom, či vôli dva japápeži,
tak tedy z abynionu pichádzaju do uhorosta.
2. Vyslánc Jakú Berengar a Raimúnde Bonofato.
Bolejte vlastne ako by a poštolský munciovia.
To rimali právo moc.
Vyperiáť, voventarť, desiavky, peniaz pre potrebí papiža gaviny.
A v tom časé sa spomíná,
tom rokučí si s 332,
fará ar 5.4.
Přišme možeme predpokladak, že rodí na toho pavla a jeho predkúvia.
Kostova v tvrdušním je komu na sveťení kostu, ten farský komu bol na sveťení, všetkým sveťení, všetkým sveťení to bol na sveťení kostu.
Ten hodný kostov, ktorý na nármestí, je najsvýpějšej trojice, ale tembo postarane, že v roku 1660.
Do sa povedať, že si všiníte, od roku 1559, neexistujú, absentujú,
priáme listinné dvokázy o existenci farnosti v trastcemi.
Nie máme tý doklady, nie existujú, skor existujú listinné zaznámi otom a posahospodarsky by viaľo mestečko.
v hospodárské, zaznami porávského hravného pánso, ale tě ní dňerú vůrja potom akitú bolkniás ako savovala, až v roku 1559, který šo vizitá to reza ostrigomu,
a kogodokiem, že prstena patrila pod ostrýho muskú arci díje cezu.
Tak našel tu jednoduchý, jednoduchý kosto za svekej nepanie marény.
O tom, že kostúl je za svojte výpánie maly.
Ak sa strétneť je v literiátúre.
a bol ak sa streknete v likérature, a ký kovak, že v tomto roku 1559
sa spomíná kostol svéteho duchá, ktrosčený, tak prosím, a stôjí nezmyslou.
Tôj nezmyslou.
Čiže treba dámi trezho aj pristupováť vlastne,
k blíterátu rektora už bola výpublikova.
A čo je zajmáve?
To mi čas se?
Katolická farmostrsené už bola evanílízova na učením Martina Luteha.
Te vizitacie priámo z fúmenúte, že vlastne začala sa túž taká vysam povedal.
Postupná reformácia, retože vlastne hradné pánstvo.
o rávskom podzánku,
je boli vlastným časé tůrzouci.
Preštupili na evanivicku výheru.
To znamená, a je všetky ostatné podanské dějínky a mestečka
o rávského pamstva,
načelestými farármi museli
bude dobrové, alebo nedobrovové,
konvertovat na evanivicku.
Vyhru, ktorú, ktorú vlastnie, bude učové, marty umuté.
V roku ci si čas to štebyť sa jedinu, je vlastně zachovaný ten kamelný bok,
o ktorom zemesího vhorívy, že v tom čas je vlastně dosť od nejaký viznamější prestáho befarského kostové.
Čerom je zaolmávé v roku 1659 sa vzpiskata pituva
dvaja kanoneci prišlaj na hordu orávu
na potynie farára orávke
já naščekovíča, bo to vlastne
Čas který katorizat je kýt sa celá ureva,
a kýt sa ty bude na evanionických Četkemné zbori,
ktoré sa tu rošvěvý.
Tak ve sa podadnánš Čepchovíč, ktorý
I až čekho byť bol vlastne deka farátoly silovčin hove.
Bo to prvi farár katolyk, ktorí za usilovávo,
z pomocou jezuítov skrakova a zružovberka,
rekatolizevát na nogo celú hóraľ.
A vďaka to mu rycháza je zospíša, zospíšské káhy tuli,
dva jakáme, ciktori popisujú vehný podrobne saľ.
O tom, ako to vyséralo aj trastienerý.
Tom časy trastienébo elanilický farar, ja amfabilia mný vys.
že do drscenský evanívický komuniti patrývoť sať filiálok.
Zárovej zárovej zárovej.
na veveci, ktoré sa do tých aj hungovania mestečka.
Súca mají spravy od kspolenutom obráze.
Je tam spomienka, aby je tam výpoved podrychterá jána ga šparíte sa výpovedi hodia,
Ďšem
Proste najvlastne putnické miesto v tom kostoneho cibou.
Evangelický zachoval sa obrastvanie malie, ktorém pricházajú v najmepuliací.
A povenkých puča, alebo veľkých procesia,
si prichadajú cítem toho.
A často tam zapalujú v tom kostôra svěce.
Čiže je tu učitli taký, by sam povedal rozporčej dobi,
če na jednej strane farsky kosto, bo v rukách evanielikou?
Vyčom evanělící vlásně, do evanělícského kostovanie, nie máte tam choky svetých,
nie máte tam obrazí a nobo soky pání marie,
protože oni pání mariu mě uznávajú, ako pánú, ale musnávajú na komatku Božu.
A zároveň je zároveň, že v tom 17. ročí ti evanilíci zprascenej dovoliť katolickým poliakom pricháza domestá, do ich kosova, aby si chcili onen obraz Panemárii.
To sú týsprávný s roku tisí, često pedesia dělíky.
O parko neskvoroz rúba v septem brý,
tisí zosem to, tisí cestosem desi a trík.
Dobre věte, určite se to je čítali.
Prichádzajú Lytovské vojska, a ďpovské vojska,
ktoré bude jantre fysobiesky.
Povskolítovské tnežalvo. Povskolítovské krali.
Prichádzal na pomoc oblyhane větni.
Oslo bodú je věděn od turkov.
Samozrejme v tom čas se znikla velka, da sa povedať koalící a krescianských štátů, zvara svetá ligá, a vlastne vlastne tjetu lítou spôlu.
Poľskevojská malý príz pomôzd rakuske můcisárovi leopoldový,
oslobodíť a výhnáť pristotisícou v armádu, kára můstafu okolo výhné.
No a jedná, da sa porad nekou pojednou čiek.
A jazdy prechádzalo aj cezorálu.
Má potom vás ještisnerom na prénčnej askustolíce.
Cezúzeme prénče askej stolíce.
Má dopustili sa učinti povento barbarského prienie.
Urbáry, urbáry, orávského pánstvoze,
dopustili si cezto sendi si acest,
sa spumí na dvať sa celiem je jin,
ktoré boli vy prienie ne,
dolasne,
Zrejime, aj podľa pradície.
Ten obraz, ktorí zhory a cehokostola, zobráli nítouci a vlastne aj poský historii kvalislav svěmkoviť hovorí,
že bol odniesený do biorní uskú.
Otázne je, kde je okreasť,
či ebizistuje, a či sa vôbec veľte píku.
Prijevíš, zložitá otázka, a viešenie vysom potošejť nedogodný.
Šte putla tradície, z toho vyprjenenáho mesta, zvypodjenia negofarskeho kostova, boli zrekivírovane, ako bojemské troferéje.
Rozne závstaví, obrázia medzi nímiai, obrázka nímali.
To je cel a závada. Nizložitý.
Dobrebíme, že vlastne potom bolo nestiečko totalne vypreneme.
Ludia, pobíme tak niemalie ani ščoho platiť danym.
Tak vlastne začí na to robiť rekatolizaciu Janš Čechovič a podotikám odpoľúča izdo orávky, do volské orávky, kde ten rekatolizátor k nás je pochovaný.
a chceme stým, ktorý to predležitosti zpomenuť aj tu sú vyslosti, že Janš Čechovici.
Vstál pri položení zakładného kameja, niešného frančištánského postô.
Frančiškání dostali až o 100 ropou nieskvôr tenta postuli svetávojú rána.
Frančiška nie prihazajú se naškunco 18.00.
Ale kostolik, znikov o 40. skvôr.
A prijemu zrodzie stále prave.
Farar, Janš Čechovič, ktorie pochovane góralky.
Tom 17. storočí docházať zmeni nepatrociň je farského kustová, čo to znamená zmenia farského patrociň, zmená pitu kustov.
Původne kustov o zasvetení pánie mary.
Či bóva maný bóv zata,
obo narodíniu paní marie.
Rozumíte.
Mi dieme.
Na zapladie teď,
zmienky, kravky, vizitačné, zmienky,
z roku 1559,
že kústvory za svetení panie marie.
Vydváj, rýtú, ktorý chodá.
Je uvedené, vyslavím nerozné zménky pané nemárigu.
Narovienne, ok, počistiovali, pani maly to sú grovnice.
15. august. Na niebou začí panu mali.
Či ten kostov moho výde, zeskvčení, na niebou za tej panu mali.
Keď čo?
Ja sa spomdúňiem, že bou za svečedný, původne, bez treboveký kostov.
Na niebou začí panu mali.
Po prvech, v roku 369, keci sár a úhorský kráv mátej druhý, potvrzuje výsadné privilégi a mesta trestená.
Potrzuje štiri prstenskej arnoky.
A jeden z nich je práve na světo na nivovzaké panimálie 15. augustá.
Ostrýhnomské vizitálci z roku 1331 je zmírenka o tom, že kostol bol konsekrovami 15. augustá roku 1555.
15. augusty 15.
To je jediná historická zmienka potom.
Potom vlasti máme koso o konsekrovali a škredi.
Až 11 novejmbriam 2002.
nejkou podiesať ročí.
Možeme bude po 100 a 120 rokov.
Evanielická komunitá.
A ten tá údstak panie máry
bola zapláčená viadzmenie do úzadě.
A keď sa úzenie hórny oraví rekatolizoválo,
tak bolo treba najspodnejšíchom svéce.
Sveti Martin ako Patron spiskej kafitúl.
Sveti Martin ako Patron nobo zrejáđené spiskej díetsez za papiža piatero,
rokučí si 1670.
Zrupa naprebuvene 7,11,11.
Citer sinčania zgrúch predpokadandávaj výrobid retliku obry a zrpami v marii.
Na zaklady, aký predlovi, káš pozíš.
Preteže vo výzitačnou protokova za roku 2007 je zmienka.
Žetrstěň Ďania od poslednej vizitáncie,
ktorá sa už kutočni lagofarinosti,
ta povadraku 1699.
Do farského kostula zadovažil štémý nové obraz.
Všterý domého vlastne.
Niesú tam pre výmenovane paké.
Vybo to umvíte, kostoula bolo treba, obnovíť teď bolo nefarsky kostou.
Aj můtrává, můtrává, kostoula, treba zárieť.
Tak na zaklady tej krátky zmienky a uvažujem, že právě podobným v rozmedzitých rochov 1097, až 10700, prstjenčania neběme na zaklady, a keho potklaru vyhotověli kový úg obravze tami marie.
Co má spomínal?
Kostol bol konsekrovani pelygeratským vyskupom Mikulašom Natalim.
Tam vyskup prišalešte, v tom čas je konsekrovat a aj kostol sveteho galá v nížnej.
Ještě len do trastce nejprej parádu, ale játských kostolotů na úravy.
ďalšom vizitačnom protokolek, v roku 1131 je prejamo zmienka
o obraze Pannimari.
Lytouci obra v zobrali, podľa trabíci rávlie pod umedovniu sú trstenčania si dali urobiť nový obraz.
Ovo vizitáci z roku 131.
Máme pre a môzmenku obráze matky boži.
ďmádo, beáte mádl je výrdimis, matri zdrají.
Tak je to napisem v kézidáce.
14 volkusa, 30 v roku 33.
Mesto vyhoreo, aj skostol.
Prostinčenia si šeho soro pou nie skor, potom pametajú,
že zhoreli štej bantriky do konca aj zvoli.
Zhoreli, takže jim je bol možné povžíneť.
A potom v pricháza on rejú tož do trastinej, rodak zúzá bieduva.
A ten kosto nadobú da podobú?
4,141, a 6,7, tak ako in poznáme dnes, a si odmyslíme ty novodobé príscávdia ty príscávdia výzadu pamadieka nám tňu.
Čiže až za Andrejau toša.
Máda mu budá kostou takovou akujem kostáme viesi.
Kde vošne nebapisom na zbenka?
Nebapisom na zbenka?
Po existenci, kdy vo hvánu,
Parkerov, zemil kdybo bostaveni?
Kostol tam je vošne napisom prezbiterov?
2 slánéhoz.
9,5 dd.
Panu farárovi miestnému 3,4 plánéhozami.
Obrastali pambo možno odstredové kú,
vytouči zapravili.
Pro pôv tisíc 690, 7000, 7000, prstenišania si urodili kopi.
Akeho vzoru neviem?
Pro kúčšič si znamy stôl pre iná sa do konca spôminá.
V roku 1931, sa už sprieamo spomínateň obraz, a ja sa domnielom,
že tento obraz, ktorí máme na hlavno môvodali, to je ta, a rejpe,
ľudíka odbukový.
Právný, podobny, správom 7, 7, 7, 7. Stálo, býzáto, úrobitný, odborný výštím toho brázov,
to je vám na kvámno bolu tár pochalskom kostová.
Čemíte si prosímal na tom obrázečer za újmávak, že týe postávý panimárie a malé doježišat sú korunovane zlátými korunavy.
Tam drugotne sekundávne vložeme.
Takže to čo je zaujímavé, ježiš kryvstus negrží vrukach rísky javokou, ako král ako sredský král.
Ale keď si to prišie pozriete, tak vo svoje, vo svoje, na svoje hrudí, mám svoje starce,
to reje.
Ovinúte pravdje podobné predním, aj tam vlastný symbol kríž.
Obraz lítou cehodní je slý, trostinčania si dalí púra, byli obraz, o ten obrazie tam tutnične v oltári, ktorý pravdje podobný.
Dal začátkom 20. stolče, výhotoví štehan, zaják, miestný farár a v osnie.
To na možete vidieť, že 18.4 obce boli súčasť obelkej farnosti trstenam.
Mančitám aj chyžné riesek čimhova, pítanova, hladouka, chame, osada ústje brezovica.
Če zajma, vebo si datota búka ukazuje koľko.
Používí variácii jednoklivých farností a dobiezli na stálu
falskeho kostola z tehnia rne ktorá bova postavena v hýžno.
Čis to go, jedna varka, druhá varka, trékej varka.
Troskieńčenia, vidíte tady, co rúba možno tých 20.000 válnych těchal, a stálu kostuva.
Tam rokučí si za sem stotriť sa tri,
o vizistečnom protokové, sa priamo spominajú štiliou táre.
Na tomoutárie vznovám, som tam uviedom, som nachádzá obraz Pani Mariev, že ktorý by to bo obraz,
po ten, ktorý máme dnes tam na tomoutárie.
Na tenoutářal počisí z osensotriťa, ktorí tam už mne je.
Je tam knoušiota, ktorý bo postaven, kde oni ferdinám da pre inota, ty rousku.
A čo je zaujmáve teto vizitáci sa priamo zpomíná?
Sohipetra a pavlá.
Pravde podobne tie sohji, ktoré máme dnes na útáry?
Pochadzajú, možno obdobia 1,5,1900 ročia.
A vidíte aj tu želostne boli tu dvábočného táre.
V sete je rozali, ja na niepovodského podforom s veteho, svetová anto nás regne paduánského.
Až do rekliváci je zvonou počas trvé svetovej bojny,
bo zvonici párského kostova, bo predzvonou.
To máte vlastne rozpisane ktej publikácii od innakfarskeho kostova.
Vydíte, že prvysa, bo zasvetený Petrový, Pavlový, druhýv sa zvolat vol mediján.
Polítam vlastne lačinské napisia, samýlaný tralužia.
A jedel, najmé ten što vrtizvon.
Bo konsecravaný náveroný kvadáho, by hoto byť vlastne môjú szenia.
Parkúč prostého iskne.
ďestný farhára,
ktorý bô dokonca ještě aj podatovči som skúmo,
bo členom svovenské hukčená hodovaristo,
že člen druži mě anto naberno laká.
Tôramáte možnosť vidieť, ako sa osiné.
Te búvodne títu paní marie, ktorí domínoval.
Farske múkostolu pretavil aj doméské pečaké.
Tu to pečak sa môgavého možno prekvížnom vyskúme v domnokovým skomálechíme.
Tam máte možno zvivieť.
Znovu postavu Pani Marib, ktorá je korunovana.
Ježiš, čo ktorý je korunovami, tak ako to naťaj na to obrázi,
ktorý pôjdeť na svete umšu do faské opustla, všimniť je si,
že tě sohli, teda tě na tom obrázi,
sú sekundarne, druhodne, uložené vlastne zlate koruny.
Podad nekaj to na tomto, na tom pečatnom znáku mesta.
Je mi dalo, ik?
Takto vyzerajú, takéto štipka rábo písv,
zvlastné vizitačné protokolizou strýhome, ktoré samé podarebo získa.
Z roku 1697, by sa priámo hovorim.
Od ich štíroho brázov,
ktoré nadobudli prstěničania,
a vložili do toho farstého kostova.
Zás.
Visitaň z roku 1993.
Zostrigomu.
Tam je prejamo to, čo som počerko, tam sa spomina.
Oltar pani marie vo farskom kostolar.
Altar beáte marie virginis, antikviopéris.
Či antikviopéris, čiže stádi oltar, stádi vielo.
A dokonň sa dánsvomina kontrata verna kúo.
ďži sa sveto sa aj kom.
Pro okom zervandoru generábili sa kramento, či nakuschou najsvědšiečnia tusti o utání.
Takto to vyženálu vlastne predvalkým požiérom mesta.
V marci 1992. Čo je zálmal ve, na tomu brásku?
že frančiškánsky postolím.
cipulovitu vežu podobne ako kvarskýkostu.
Pozvien to cipulovite zakoľčenie vežu,
kde budíš, že si všim a góžno aj náokoli,
to je zobdobia baroká.
Zobdobia pre môdig zobdobia bachá, zobdobia mocáreta.
To je to obdobie.
Do zaporať háský kostol mal, čo je zajmáved, a pre vôme 18.19.19. je samostatný hodinový siste.
Kde je trastcienčania, boli na to, kouvedo mali, že...
Poviem tak sa duchli po vajčku, na miestným magy stráda, da li si úrov vide hodiný.
Deme dali. Bo v roku ci si za 7. Našijel som tuto, kvitán súči, že to je vlastný finančný dokláda váskéte v akutú rán.
Na sumu 1975 rýnských zlátých, a 29 grajíciero, ktoré mesky magístrát.
Vi pláčovú rčitých splátka pre Johana Partubá, hodinárského maňstra, ktorý vlastnie v prédem utro v rokov dáv úrubíť.
Kde je hodiný fungovali, až do druhé svetovej bojných,
kde je ako vám je znamen,
tak než čas na stréla zo strévalo znam čas.
Vež je a poškodíval čas stréhý kvostola kemiňalej.
Pojďá, zmůva.
Čo je zajmáve, podpisali už všetci postanci meského zastupitelstva v tom časé.
A je zniktáry. A kto to bol?
Povčasne odrejturalne.
príslažný prísediac, čiže boženíci, něšný posvánci, to boli.
Majtej stankovič, má tu škapala, máte jávorek, týmená sú tam vlátí ničiná.
Má tuž vrchovina, jose chciru, ján stankovič, ján palíža, jose chbukala, anton Zenbia.
Máte mencebo.
Ten.
Rýchto boho.
Po slanieť, ktorý dál postávujete
tu kaponku na kamého brešku,
ktorá kukisí, vzm. 24.
Po to jeden z nájstačí záberou interéru.
Farské hokustova.
Možná, koľa kúčí si dosel stop rájte,
si dosel stop rájte.
Vídeť je zvo, kvídeť je tam kazať je oni cú.
Lústá, ktorí výsí, až da sa bôla skoro po urovam.
Teto fotky sú možnú vám aj vznáme, takto vizereľa vlastne varská budova, takto varská budova bolo postavena, v roku 1755 za farára šťefa na bana, šťefa na bano, bo vlastne na stupca kondrie autosia a hundry šťefa na to, šťefa na bano fará, vlastne má zasuch na to, šťefa
Niestu máme frančiškánov
o bolo tu zvědi nebo zvědiškánov
frančiškánov takováškora
nevalej
takto to vyzerávalo
ale vylužité je aj kaplou rávíca.
Kde som sa pripravou na prétnášku,
tak na napad na súvislo s tauto fotobreafil,
a som to pripával zárhymi mi dokumentom.
a často strénalvala môství.
A ty hľudia samuselí dostajť do toho kostola,
kde je nesích celý strít vlastného tějšu světozolotávňa.
A jednom dokumentuje,
z roku tisíc 1830,
sa píjšie toto.
Išete vlastne ľište vlastne ľište vlastne ľište kektele okresnývo u gradov,
a išete prežupu hohodom tohkeho uvodomilky podokov.
Tak som útný ho sút postí hoľ niekto reopcytrstienského lopokresu,
pede všetky mestiečko trstina 28. Julná roku 1830.
Mi domu podpíš sani.
Čo z hodlivostiú, a na základie s vedomia zastáváme svôj vura,
si ani nie páme takú hudávost, ktorá na znúčí a býzne pre váska výpoglá.
Župného úradu prevožili tu to pokornúst sprahu.
Stało sa to týš, že omen pametný dým nie prestánie padal, nie utíchaliť si dávš.
Zvôr a údoli savalila, dravarie kao radica.
Vyadzako možno čo si len po pomyslieť sa rozvôrila.
Zmínne na riečka oravica, ktorá tady autopreatieka vedla verené cestí po podhaliečkou, a ktoráho je niedalno bola vybudovaná na mnikou kosír, bola darždom a zápuavami úplnie rozvráčina.
a je domný môst, ktorí výbudová v umestiečko trastiná na tejto riečke v rávice,
bo úplne odmysení.
Na pokol aj druhýmos na hornom koncis, ktorýka može předigier.
Bo vážnejšie poskodemí a vyžaduje si dôslednou opravo.
Je cel komiste, že celaká to skaza a při odmyslíme od neselu cestu prinávečkovej,
kde na teraz je výdi jednich vešu stáru cestu si vyžaduje nályhave děžvenie.
Župá výdeľa živosne aj kemosti, ktoré vlastne mestiečko spravovalovo vlastnej reží.
Bolo treba opravý v roku 1830, abyľa ľudia aj továr, tamovli dostal jednak na trach do trstiai a zároveň aj do kostova.
Takto to vyzerá v roku 1920 zímer.
V prédu je hasická zbrojnica, projektovaná viznamném svovenským architekto błážajom búlom, ktorí pochodzá zústia.
Tam možete vidieť budou mu hotelu, nejakého hotelalbo hostinca.
Na vzaduje vlastne kostová varský kostov a je stout typickou cipuliovitou vežou a vlasty podinujem systémom hodinára Jana Parduba.
Tak toto vizera osio 2 roky neskvôl, který už bol vôsni prebezerni,
ta budou vás čím hovej tohme ste húradlo,
bol postovená po mutieť nezávšť pre prošto húvie.
Nemedálej?
Ako sa v okto v roku 1917.
Rekvírov voli, zvolný v trasčenem.
Na bojnové učerí však bolo treba zvíča za robyť.
Gulky bolo toto za robyť.
Kánovny, keď je bol v nedostrátok materiálu,
tak sa rekvírovárie zvoniny.
Na tresce na neboľa od toho slobodioná.
Podľa pihať.
sa tu rečvíruvalo niekedy okolo što veréči napravi.
Zafovala sa aj listina, otom.
Zápisnica, že vlastne tez vonie sa udvážali dobráči slávy na vlabné pojemské velité vôstlo.
Faraj zajágo to napísala je kravku spravo u roku 120-24, kýfor inové zvoní ulyaty, deme dalojí.
To je dálšia unikať na fotografia, na ktoré je vlastne.
Krasná máť.
Ďčova, ktorá zrejime z poluzrodinou venova značnú čas speniazi na uľiať je tochto zvonu.
Toto je vlastne dokument z Farskeho Archivu z roku 1924, kedy po 18 rokov.
Trascienčania sa dočkali nových zvonov.
Bo ulyate v chomutova včeká po firme rychárdach.
4 zvojne, z asumu 8.000 tedejších vörnů.
Mával kasum.
Dalý 70.6.268 porun.
Dala 1100, 490 krům, a aj lekánik doktorantom Murin,
pristov sumov 930 krům.
Takže udělalo sa pojeď zapama, děkáme šťiphano za nejaká.
Toto bolo je môjú kopi, skáto bolo vlastne môjú kázen.
Kono se krádzia, pužem na nebo tým sa zono.
Neď privelejnej cesky pri tej orelie, vidíte tam ten slu.
Prvej plinové osvětlenie v prscenej máme doložené v roku 1904, a prscena ubola kompletný elektrítiková nohož v rokoch 30, 33, 35, 333.
pre tom bolostánku je taká pobiplatnička.
To rý upretí o ten bogostán.
Búli tam pezované stálenú dli tpiktoré sa môdý pampharán pri každiať sveté a muši plákinči.
A to to bolovosti používane potrefkórlý sveté a muši počast 3,5 cv.
Boto za mužívane v každone kostolev, na celá muši svetiči búli tam také osobitni.
Bramť v rámov vlastendakých celomaké mňkýtvý.
Janudelej.
Vlastne to je fotografie a tej
lúžké páný maria, kve vzahíčil Anton Muli,
tej kas na praruj stranie,
tamto fotografie je zalmáva tým znova ako izeraľa takáponka
odinový systém leka, ale je škova a vzadú.
takto to výzerálo.
Neš na poli kriúni, každak, umuríno.
ale možeme vidieť, že ako zastanvenal a je penanton múri vás je reždu pažské rokovstol.
To to sú znová fotokrátto sú nikáte na fotokrátrátrátrát rezákyť, aám sa môjí.
Čidou z kaškô, ktorý z kaškô, farzky kostnú, lekaré zadnej dôrka, děme děme děme děme děme.
Na spáchským postolom best rostrejnej sú vysíčal na búžejský adúkom je život mesta, proce sje.
Vydíte žiáci, idustoladnost neoblečerý za svojíme učitevni.
Výtí tam tu vám puderé na hôszevetlenie.
Detáveľ aleži propunik.
Ať čar zádu tam možete vidieť, ako i tu kedeči, ať stáveľ hasticku zbéľníc.
kokova farzky hokostovu, môžujári nici,
samostne výzdode ne, děvčata!
Stáli frančiškán, idúča, sprievodiem.
Sonsi pohodem, slože to je písku, ale to je vlastne dekán výcham báčit.
Kto je je zát vám díška?
Nieme je alej?
Krasný výpým tera výstu perna.
A proce si počas búženia rúť na výstalé.
Čespejt!
Veteď, debo tento oltáj do mesnili.
Na hlomne itse ste, ni se burdenu akový.
Čožen, kati všinne, če tienat okalnej riusi
Také bôli ke vysit na sinájli, tam vysková, devo ke vysitková.
Znama fotografia ketlastne výhorevo, aj ten hodinový systém, čestoš je bodi pošpudene aizvôni.
Tu na môžete vidieť, probí zovej bola zakrita s trecha, páškego kostova, a môžete sa na nupoz vidiejte tam i vôvnejšie.
Vydíte tam boložaj postavené lešenie.
Znamené prsienčenia nýdakú na járe.
Tam padlata káči všači všači.
To tam padlota vôstorevočky granat, tak začalí stávať postupný.
ďešenie
Dreyme, elpe normálí, pili ješenie, ako budívi, výze rebuduca vrežát,
takoval skerolkostova, na čestovat ako to skití, to sa našilov v farzkom alpí.
Na dreyme chcel na podobíť, to ako výze ralapulbo, da tam barokubalne.
a je výtouš.
a je rozgodovou sa bude býtče, nie máme jedno vežoľe, máme pedi mežiša.
Ja nelej.
To to sú dokumenti s párské hlájky usu.
U súto vlastne učtovne závežitosti.
O hladom, anto na sameda, ktorý bohávni búra vysví, a či sa rstej majsté na stábé párské rokostov.
Kváme poboznik, páme šudáli, vlastně věto odžela znýčený stáníce nekovkozvonov vidíčen.
Na jednej fotografii.
Po po to na mozu slávnostnej boli výstorbené pierozích sa ještimo vyprocesí, za spévu, a zanudby do farzkevo korstola.
a no, na to môžete vidieť, konie boličeš výzdotene, mašovami ľudia sa nezastolia 3.5 ľudus, aby výbudov boli nový, a dôstojne bôžístánk.
V rokučí siť je veď to škriť sa niosovie, tu zneviásná, ale môže ti tam vyjdzieť.
ako prihošení je o sa vělím.
Svo sa věvastírez vôni.
Ktoré potom, cest skladko stroj vlastný z dvíhlý hore, al sa dvíl do nesštaj z vôni, cest farstého, farstého, farstého, že mám tu sú dnes.
a je včí je svetý, marténe, je ten zvomstav, je zasveten, pariemarý, umieráči včí je sveten včí, je ozefový, a pozvomne je poskustica, neme nelejte.
No, jo kým normálí sa rozhodovulženie kúteme mám.
Čeva kodra budíci s zírtto, šteli sa jiosenú šteli s zírt.
Je meďálej, ako to je výze rávovo v nôtri, oplatí.
Ježišový kristový králo vykrálo v počeklania imesa.
Takto to vyzerálom pedirokou nieskvôr všezzi a tom piáto.
Ožno všezzi se tom osmôr pretože je tam bisku.
Po svoj v na 1 auka, trstjené bola v roku 1939 saťo sempa poton nažod 20 roku jezkojo, v roku 1967, očas právky jelí.
Na takto to vyseraľu bropu tizvie stodžia nežesia.
Kto je čeť nobila a faréť na fotografie.
Zísovete děrčata v krojo, oblečene, stoja o kolov oldára,
da sa to letáte fotografia, je jedna výsam bude a zúli káklých,
to ráku kázujá kuten kostodí vovnutri vyzerá a je spoloče vzdromoňené nejeti.
Mme dělý.
Ako sa sláneva svetá umšak kostové tu lat lidenckého obradú.
Aš je predlýturkýčkov reformu,
aš je predrúvím mátí kanslým koncielom.
že vlastne solká sa zete remartina je posumultav zadne je to zákerite
a znamé pre nějaké i slavno stí, bola tamu sa dina
i na solká je výme výme výme výme dopadral som sa
vidíte tam ženíčky a kokláčia
predoltárne nými mreškámi
ak niaz
Zdvíhá, myslíteš u sviáklost.
Kniaz, uděvují pořegnálium, mást potéru, ké budý, uděvují pořegnálium.
Zláve níom, že počas posobenia
Pana, para jámaslám tíka
Čiže vlastím vôžeme vidíť, ako byl aj ten kosto oszvetlé mi,
nie vidíť aj ten sezvetlé, alek prífikácej kostola.
Lúto kaponka, panimálie karnaľsk lúrtké vôstný veľa oldára.
Szepej rozáví, ideme dálne.
To je pohreb, rodáka, starstěne, kinesa, jože pálo vrinca.
Jože pálo vrinca, jože pálo vrinca, jože pálo vrinca.
A je potovo sinterasni zády, ako bizera kostolí.
Vidíte tam osné návávou, olí tam nejaké patro mát nevávice.
Na poku, teď se tými.
A ako sa na novýstu povalošé, byli tam zchodíky, od sakrišsté, učiť je morý sa na tepámitáte.
Já sa na tepáme tam vrtúžia, a som tu kýšete plaksimí měropný.
Sta utnies, sta utreť 5 si a činierokmi.
Pe sa podľať jo tý holtá do vysle mohľiurový sa možstátnú prednášku.
Péhým formáci, ktoré ste dostalým tniez.
Je tamy kašku spračoľa, ale je toho unermévela,
ktoré sovám sa snažil vybliži.
Vyslím si, že aj té to otáli, ktoré tu máme v trstjenej v farzkom kostové sú nikátenu.
Právde podobieť celi, ktoré to aj na otá, až na odreštvani bárie.
A sochý svetelo etra, a svetelo pádoa.
Kyslo kysú stáliššie, takovú sa otnata od tážna v skrínia.
Četám tývý výdíča
Čo sa čo tu znamelá, veď mi porudat
Jesu zahomilam saľátov, vežíš kasiť teľa vývidí.
Máme vlastně kostole 3.1.
Vlastí na poultá na iméze, na poultá na môstola.
Vlastíte sohy a dotevo, nte dreviefi tých srečos.
Vistupúlí do príštaví.
Je to môžené prídeľa, že je muskarné rečalí.
Oto, majstra 133.
výstaví, že výstaví výstaví, že výstaví výstaví.
Je výsoňožo prátský pláš, uzorjo prátkom o svojvoj výstý pláš.
Márkým stúrst, kteréme tato socha pochodo z 9 noském stúrči, ale sa notná otná otná otná otná s kreňa, je zo začetku dvaňa tém stúrči, že prestáve sa kýbori sekundarnia vloženia, do nôvej otnáhnej skrieňa, které píroť do chatínu tínu.
Pávol, si môžete po všimína, preča pálu, voduma, meč, čak, bol stěrtí, děme dělej.
Péter, máklú čekšak, ksi péter stavá nať deď o starvíne svojí cestlý v prvítaľnom perpadne a mižve slágeri, káter tu s veteho péterá.
Kormáča zolta je megelý.
úplne na kraj, sa leta álži vytal horska,
hynieť vytlalo brazu,
zleta hanna,
mátka panimáry je strúhejšstram.
dolu, sa vytým rýž,
sienu sa vytaj boršky, po na boršskie v okraja.
že tu na macie vidie tendetá je o čižoždíky pozrete očami návaladne joutar a pozrete sa na fenôdrás
a si spomenť aj národí čo o pánímá, vysitáho je vachín a se tu návala
Če sa môky, to je geľšia kápitoľa v previznu môry doboriť.
Čeľkane vytráže po pocháze drupa zropučí si zgerestel sa, ktoré podľali tera turyt dá výhoto vidniaky umaléc báškúvíč.
Niech nezistil sa môňom nieče.
Prvý prvávý prvávý prváš kravkovský.
Páme Žeš, děavují távustelá svoje posklausu sa sa sa svetý mártíke a lakok.
Slepíš kápodia
Sveka muštokovne, šímo na vyštokovne.
Svepej marpím sa zožedra, komď abit o svoj pláš.
Královna, dáva sveteme, svetemu domíný koví se vysdávruženícá vysdávruženícá vysdávruženícá.
Tu se vším niť je.
Bekájúli.
Na býtraži, možete vidieť.
Čerpú horského krajouštva!
Horné u horskou 2 križná tradyšku.
A domný v horeskalo môsnožné krebne.
Máne to je vofarskom kustná.
Môto zmegyvete to roku boli sú časťou horské vokráno stavodiu, časťou se môžeroku.
Takýsto na dalšom, máme Erep!
Horé, sa na chád zával.
Čiže trovi tako rúna výmštik pápežovu.
Je, Simbol Lera, Lera, ktorý drží fotovolajnu knivu.
Na feštrius 10.0 bol veganzky empatriarcham.
Častím a koto v účak, koto vásím vovládi, či to je erb, vápež a pia vysviatru, keď boli úrobenete po keďne vítražel, a keď fedenantenot dal úrobo, ktorého sa úroby vyvlasti.
Devábočne oltare a oltarela skríňa pre havioltare.
To je ten korpus, obteronso mám govoril je sa kristí farské ruku stola.
To je totožný vstím korpusový zíša kristé dekápom, ké panimári karnolský, ktej ohraje farské ruku stola.
Bočný autar, svepíží je, stejdy, sve tarózka, búrozália.
Svetakatari na Aleksandrýska.
Se všiníte, že v jednej roky drži aj pánovu rapolest, ako se im bol můčeníčstva, se im bol výkastla.
Ja nej je tam sveta a už vytalú horská.
a si sreta a už vytábo aj patránkou,
farzky rôkostová vústí.
Reli jechý. Sveka ozby tak už sa děli zoržadrákom ov.
po jakými odal, z vepi krišto v ganášom alego ježiška cezbraburek, môto cezbraburek.
Na járu, svepíštie fanúvorstí kral, základáče vôvorstké roboštátu.
So neky ľadí slou
Čiobie do nastem storoči vysnamne vy triáské knieža.
A srepiflovijá!
vysadálo veľa kurbezres v ráva, ale je nemskriptky.
Treto s vôp vísmel, je na alltári svetý rozhárie.
Na je tam rošši herováne, sveka je tam napisáne vlastne, je tam žú, písné, ktoré po latinsky poznačujú rozália vysad.
vysimato keď nelíká zal, neké výpineký výt výt výt výt výt výt výt výt výt výt výt výt výt výt výt výt.
a je písmé na atostu, zoravé na bývan výšen, co neno rozalí.
Pena oltarbo robený, kysím děvisto osel.
Pať a feďná da prenota, starí čehoz, otáru.
To to už poznáče, tu je znami o utáršet.
Cvepia nie pomudský v stredi.
Eva nievista, a napravo, z baránkom, božím, skriežo na dokoncoštietam, a je ovidum tý taký papět, na ktorom je napisa nepulatímský, ekci, a dynú z dej heda baránom, božím, že kto tam je?
Po jánamu.
Kostiteľa.
Jebo asŽer.
a kustárí na ostrovepátenoz, ke píše a pokávící.
A tu ján krstíce o privéke, jordá, o hôsujé, prýchho deme silášé.
A rok tí 167, výžé prevego 2 gropkov vlastný tabinán prínad oroglé preprstjenu pierozku.
Dvánávegočný na ulterá, gálej, no.
Uzadú.
Péčore, už nevedostný na zniekolko.
Svoch.
Já som sa jesám se bapytal, že prečoje tam súete igina zlovojony,
a sa vyti fremčišek ksále vyský.
A do koncáky podětie do fremčiškánské hokostova,
a pozlítej sa na bočný oltár, kde je oltár boského strcajéši šełho,
a mi jedna z bočných sovogie, sa vyti igina.
Co vyti násmoví.
prečej v persinčania domí do týšte postonu.
Oprepeže v 7. 100 ročí sem prichod zalí je zhujtí na pozvanie jánaš čekovíčia, aby je zhujtí skráková za výžom verka,
výšu je reklantový zaláť válný výstku rádu.
vytlá i genáca zlojali, neviem če to príšto falgoňkoňkoň.
naši, to je nebo je vám si ploré, hanýl végľa je vlastne.
Tak sa pozku je vstelca ješiště.
To ráhy préčeria, a ten savám týni to veľmi pekne podjaková.
Préť naška bo a sieržná dmieru.
A verejme, že vazmoheveti zaujali, a budíte chciéť možem o to varý výstresu 3.5 m.
Tam on darým keďme početkova.
zá, máš je výtčas, a vzatú tohojíme za vzatú tohojne požetnane kýva, ktoré stíde návali pravyskiem kostovu a vzatú dátým tým tým tým.