Meditácia, ľuvom i restánček.
Som krestián, krestianka.
Isté máte osobné skúsenosti s plnením príkazov.
Ťažko sa plnia príkazy od predstavených.
Príkazy sa aj ťažko vydávajú predstaveným, keď podriadení prejavujú neochotu, šomru, vyhovárajú sa a podobne.
Predstavený si často spraví veď sám, keď má neochotného podriadeného.
Akú radosť však cíti, keď podriadený plní príkaz, a to ešte s radosťou.
Romnako i spokojný podriadený, keď plní príkaz, ktorý mu prináša uspokojenie, radosť.
šťastie.
Ak chceme narodenie Pána Ježíšia plnšie prežiť,
pripomeňme si udalosti, ktoré nasledovali po anielovom zvestovaní
Pánne Márii a zvestovaním Svetému Jozofowi.
Deťa Ježíš sa počalo zvláštným spôsobom.
Bolo to pre panu Máriu, ale i Jozefa vážna a mimoriadná vec a hľbokého významu.
Vohdo ničoho nenútil tento pár, navonok ničím sa nelišiaci od iných párov,
ktoré chceli začať žiť ako muž a žena.
V čom je pre nás evanérium časové?
Vedieť, prijať a splniť všetko, čo od nás žiada Boh.
S každým z nás má Boh svoj plán.
Keď si uvedomíme, že Jozef o ničom viac ako my nevedel, keď je oslovený poslom od Boha,
uznáme, že to nebola jednoduchá vec.
Nesmieme hovoriť, že to mal ľahké.
Boh každému z nás dáva dostatočné množstvo milostí.
Boh respektuje slobodu človeka.
Môžeme skúmať svoje charakterové vlastnosti, nezišnosť, poslušnosť k príkazom,
ktoré nám dáva Boh, Cez cirkev, Sveté písmo a hlas Boží v nás.
Nám je dnes viac zrozumiteľné, čo od nás žiadá boh.
Máme bohate zjavenie, tradíciu církvy, magisterium a iné.
Od malička sme vedeni k zachovávaniu desatora, petora, bláho slovenstiev
a iných slov, ktoré sú prostriedkami k získaniu našej spásy.
Uvedomujeme si, že nie stačí len pre oči prežiť sviatky narodinia pána i Žiša,
ale najme v prvom radie v duši.
Nie je to zbytočné, že si to pripomíname pred sviatkami,
pretože poznáme svoju slabú voľu,
nie ochotú vždy plniť príkazy počas roka.
a v Janoce sú nie len pre deti, ale aj pre tvrdých mužov.
A práve pre to prežiť v atmosfére týchto sviatko svojú konverziu, návrad k Bohu,
prijať príkazy, ktoré Boh dáva pre naše obohacenie.
Nie iba cít, ale aj rozum treba využiť na väčšie duchomné obohacenie.
Počas týchto dní nezabudníme, že aj diabol má svojú moc.
Koliko krásných očakávaní z týchto dní sa pokazí.
Stačí mávo a v niejednom prípade a aj cez sviatky ozbú sa ostresný.
objavia sa slzi a často aj iné a neprijemnejšie veci.
Prečo?
Pretože sme viac síl, času venúvali len hmotným veciám a duchovne sme poceňili.
Kto z nás tuži po takýchto sviatkoch?
I ste chceme všetci povedať nie.
Práve preto viace vyprosujme pokoj pre duše, silu viery, pravú lásku.
Jenými slovami, že chceme plniť ako Svety Jozef, voľu Božiu.
Predstavme si, že niekto má veľké okna na svojom byte.
Dobitu sa však nedostane svetlo, pretože okna zakryvajú drahé, krásne, moderné závesy.
Viem, že tieto závesy neprinesu do bitu radosť, zdraví povodu, ale chorobu väčšie bylohy na osvetlenie bitu a nespokojnosť.
Dnes si uvedomíme, že pravú vianočnú radoť nespôsobia drahé darčeky,
štiedro večerný stôl, vianočná hudba, ale čisté svedomie.
Snaha viac prežiť svojú vieru, túžba obetovat sa svojím najdračším.
Přeci sme dielo boha a chceme poznať boha,
tým viacom usíme stať podobný bohu.
Až vtedy keď sa celý a celkom odovzdáme bohu,
spoznáme to, čo pred tým sme nie poznali.
A to bude naša odmina.
Je správne, keď Sviatky narodenia pána dokážeme prežiť tak,
ako to chce naš král, bládz a boh.
Zme preč sa kresťania.
Svet Jozef i pána Mária nešpekulovali priali oslovenie, ktorý mi odboha sprostredkoval aneo.
A my si dnes uvedomujeme význam plnenia príkazov, ktoré nám ukládá boh.
Chceme ich nie len verne sponiť, zachovať, ale je využiť na vzrazd milostí a zásluch.