Az Attya a Fíjú és a Szenklélek nevében.
Amiről Jézus Krisztus kegyelme az Attya Isten szeretete és a Szent Lélek egyesítő ereje, legyen öminyálljatokkal.
És ha te emlékszem!
Krisztusban szeretettestvéreim három napos lelkigyakorlatot kezdünk, amellyel fölkészülünk a templumnak,
a Szent György ünnepének, a templom délőszentjének,
Köszöntésére az ők közbenjárását kérve az írvalmosság szentébbébe, ezért ehhez kötöm a...
Lelkigyakolatos estéknek a témáit a mai este, azzal fogunk elmérkedni közösen, nem is túl hosszan, hiszen azt szeretném, hogy majd otthon folytassák önök a kiengeztelődést, az elmérkedésnek az alapján, kiengeztelődni a Jó Istennel, mit is jelent ez?
Mielőtt meghallgatjuk a Jó Istennek az üzeletét, és bemutatjuk a legszentebb áldozatot szándékainkra,
előtte vizsgáljuk meg lelkiismeretünket és bánjuk meg bűneinket, hogy méltóképpen ünnepelhessük az Úr-Szent titkait.
Legyen veletek, evangélim Szent-János könyvéből!
Jután a húsvéti vacsorán Jézus meg most a tanítványai lábát így szólt hozzájuk.
Bizony-bizony mondom nektek, nem nagyobb a szolgauránál, sem a küldött küldőjén él.
Boldogok vagytok, ha ezt megértitek, és így is cselekedtek.
Nem minnyájatokról mondom ezt, Ismerem azokat, akiket választottam, De bekelt eljesebni az írásnak, Akivel megosztottam kenyeremet, Sarkát emelte ellenen.
Előre megmondom, mielőtt megtörténnék, hogy amikor megtörténik, hígjétek, hogy én vagyok.
Bizony-bizony mondom nektek, aki befogadja azt, aki ténykül,
aki pedig engem fogad be, azt fogadja be, aki küldött engem.
Ezek az evangélium igélyi.
Szeretett a testoirek kristusban.
Foglalkozását tekintve szappan készítő volt, azonban belekeseredet az életbe, és így gondolkodott magában.
köszek az Istenbe, szeretem is őt, szoktam is hozzá imácskozni,
azonban mégis úgy érzem, hogy ez az Isten lehet már nem létezik.
Vagy pedig ennek az istennek az ereje meggyengült.
Vagy pedig, ami még rosszabb, hogy ez az istenes minden ható, ez az istenes erős isten,
Azonban nem akar velünk törődni emberekkel.
És miközve ezen gondolkozik, elment a rabbihoz és nekis elmondta ezt.
És a rabbi, azt mondj erre, menjünk ki az útvara, mert szeretnék mutatni valamit neked.
S ahogy kimennek az udvarra, épen egy esőzés után voltak, a gyerekek a kocsajába játszottak és a rabbi azt mondja szappan készítő férfinak.
Barátom, mellékesen szeretnék neked valamit mondani, az a szappan, ami te készítesz, az nem használható.
Az a szappan, az nem látja el az ő feladatát.
Erre a szappan készítesz, mire ilyen nincs.
Ez lehetetlen, hogy az én szappanom, az tökéletes szappan, az jó szappan, az ellátja a dolgát, amikor használják.
De nézd meg azt mondja, hát a délelőt kimostuk a gyerekeknek a ruháját, kiöttek és tisztakoz.
Szóval igen, rabbi. De abban pillanatban, amikor használtátok, akkor a szappan működött.
Egy rabbi iszolt, na látott barátom, így van ez a jó istennel is.
Így vagyunk a jó istennel és hogyha használjuk.
Mert, hogy ő mindig ott van, csak mi, hol közelebb kerülünk hozzá,
hol eltávolodunk tőle.
Pedig azt mondjuk, hogy van hítünk, és ha hittel igazából lehet építkezni, lehet építeni nem csak épületeket, hanem életeket is, mert amikor krizis helyzet van, amikor válság van az életembe, akkor
Nekik keseledünk, elszomorodunk, azonban a krizéshelyzet arra is jó, hogy felülvizsgáljuk az életünket és keresük a megoldásukat, keresük a kijutat.
A kölni domba egy fiatal ember bement, körbe nézett,
és így szólt, akik ezt a templomot fölépítették,
ekkora a hatalmas épületet építettek az istennek, az ő dicsőségére, azoknak az embereknek volt hitte,
mert hittel lehet építeni.
Épületet, meg az én életemet elsősorba, hittel lehet építeni családot, meg közösséget.
És amikor arról akarunk elmélkeni, hogy hiszünk az istenbe, persze milyen istenbe hiszek?
Ha arra gondolok, hogy mit szoktunk megvallani, hiszek az egy istembe, a minden hatóatjában, az égnekér földnek a teremtőjében,
na de hiszek egy olyan istembe, aki szeret engem.
aki képesített engem arra, hogy vágyak az ősszeretet ére.
Arra szeretettel, amivel az Isten szeret engem, arra válaszoljak, ugyan, ebből lesz egy párbeszéd, az imátság.
Hiszek egy olyan Istenbe, aki a bűnbelsés után nem hagyta magára az embert, hanem azt mondta, jó, védkeztetek,
Olyabb tettetek, amit éppen nem kellett volna, mert egy dolgot kértem tőletek, de ti azt a túléptétek, de nem hagylak el benneteket, megigéri a megváltót.
Hiszek egy olyan istenbe, aki annyira szeretett téged is meg engem is,
hogy az időteljességébe elkült-e az őszent fiát.
Aki vállalta értem a kereszt halált, azért, hogy nekem
Mert ha nincsen föl támadás, akkor az én igyeghirdetésem és a ti hitetek hiába való, mondja Szentpálapostól a korintusokhoz írt első levelőben.
Mert Hamis tanulsággot tesszünk, istennek a Hamis tanui vagyunk, hogy haszmogjuk, hogy föltámat jézus a halálból, holott arról beszélnek mások, hogy nincs föltámadás.
Hiszek egy olyan istenbe, aki valóban hazavár engemet, visszavár oda, vagyis ezt szépen a költőezt érfejezteki, az isten kezéből jövök, hogy visszatérjek az isten kezébe.
Ez szép és jó. Azonban azisten képünk nem mindig ilyen szép és ilyen egészséges, ahogy azt a hiszek egybe megvalljuk,
vagy ha fölüntjük a katólikus egyház katekizmusát, a hitünknek a foglalatát, ahol a leérják és magyarázzák a...
Hiszek egyet, a tíz parancsolatot, a szentségeket, a szépen le van írva, hogy milyen, ami istenünk, azonban ehhez képest, ami istenképünk elszokott torzulni.
Van olyan, hogy csak egy távoli istenbe hiszünk, ő jó messze van, jó helyt van ott, ahol van, én meg itt vagyok, nagy közünk melegyen egymáshoz, én hiszek őben, de hagyjon engem békén.
Ez is egy fajta istenkép.
A másik ellek az ellentéte, amikor összehoverkodok az istennel, de már annyira, hogy már remis akarom megadni neki a szentnek, a legfőbb jónak a tiszteletet.
Van olyan, hogy aki azt mondja, hogy az én istenem olyan, mint egy jóságos nagyopa, aki az unokájának mindent megenged, csak szeretetet kapjon az unokától.
Jól van, fiam, úgy, csak szeres engem, aztán éld az életed.
Valakit azt mondja, hogy ó, de hogy is az isten nem ilyen, hanem olyan, mint egy bíról.
Aki ítéletet hoz, megítél és csak ezt számít. A másik azt mondja, nem nem, az én istenem, az könnyvelőisten. Minden fölírt az élet könnyvébe, szépen vezeti az én életemnek a detteit, és majd számom kéri.
Valaki azt mondja, ó, de hogy az énisten képen, tűzortoisten.
Akkor van rá szükség, amikor tűz van az életembe, akkor hamar megyek és kérem a jóistennek a segítségét.
Még föl is ajánlok neki, jótetteket, pénzveli adományt, le is mondok valamiroly csak most, gyereistenem segíts, mert tűz van, akár az én életemben, akár a családok közösségbe, a morsvállnás szükség.
Valaki pedig azt mondja, az én isten képem, az olyan, mint az orvos.
Mikor halldoklok, mikor az életen már halldoklik, vagy bennem a lélek halldoklik,
akkor foházkodok isten csak most egy erőt nekem, élesz ujjjá!
Eltorszulnak az istenképeink, ezen egy picit érdemes, akár otthon is majd elgondolkozni, hogy milyen az én istenképen.
A teljeshez, amit meghallunk a hiszekegybe, amiről olvasunk a katekizmusba, ahhoz képes az én istenképen az hol áll.
És egy alkalommal...
hallottam egy előadást, és az előado azt mondta, hogy mindenkinek meg kell bocsájtani, mindenkivel ki kell engeztelődni, egyedül a jóistennek nem kell megbocsájtani semmit.
És ez érdekes mondat, hogy tényleg nem kell megbocsájtanunk a jóistennek semmit.
Ez igaz, de nem így érezzük.
Van bűn bánatunk, kérjük a jóistennek az irgailmasságát, az ő szeretetét, adjon nekünk lelki békét, ezzel a lelkülettel megyünk, és végezzük el a szengyónásunkat is.
Hány szór talál ki nem mondva, perlekedünk a jó istennál.
olyan szempontból, hogy hány szor fölös írunk, hogy istenem most-e
Hány szor vagyok abban helyzetbe, mint a szappan főző férfi?
Vagy erőtlen, vagy nem létezik, vagy elhagyott.
És nincs ott úgy érzem, hogy az életembe.
ismerős biztos a történet, egy ember álmába végig éli az ő életét,
és azt veszészre, hogy mindezt Jézussal teszi álmába.
És ahogy visszanész az életuttyára, azt látja, hogy a homokba,
amelyes étának két pár lábonyomba.
és nagyon örül ennek, hogy az óriézus ott volt az ő életébe.
Aki szeretett, aki tisztelt, aki ez imátkozott, igenám, de azt is észrevette, hogy éppen az életének a nehéz helyzetteiben nem volt ott.
Csak egy pár lábban, pár nyom.
És megkérdezi, uram, én egész életemben szerettelek téged, tiszteltelek, imátkoztam, hozzád. Minden tiszteletet megattam neked, és pont az életemnek a kritikus helyzetébe te nem volt állott.
Mert ott csak két nyomban, egy pár láb nyomban,
és az úrhézus erre azt válaszolta, nem voltam ott, nem voltam veled.
Hát éppen, hogy ilyenkor az örömbe vettelek és úgy vittelek,
azért látott csak a két láb nyomot, csak egy pár láb nyom volt,
mert te az örömbe voltál.
Ezt meg kell bocsájtanunk a jó istennek.
De azt is, amit talán megint nem szoktunk kimondani, hogy a jóisten miért épp ide teremtett engemet.
Erdébe.
Miért nem esetleg két országgal alrép?
Mert talán nyugoton nekem jobb lenne az életem.
Könnyebb lenne az életem.
Ugyan ennyi munkával, amit itt elvégzek, az alatt többet keresnék.
Sokkal jobb lenni az életem.
Nem szoktuk ezt így kimondani, de megfogalmazódik, amikor...
Nem olyan jó azért itt az élet. Másoknak ott sokkal jobb.
Meg kell bocsájtanunk a jól istennek, mert pár lekegyünk néha azért, hogy miért ilyen családba születtem.
Miért ilyen azért, azért, azért, azért, azért, azért.
Hídesapám meg az édesanyán.
Mert lehet, hogy a szomszét kis lánynak,
a kis fíunak, neki jóbb szüleé voltak,
és megkerbocsáltani ezt is a jó istennek.
De meg kell bocsájtani azt is a jó istennek, hogy például ilyen az alakon kicsi vagyok, vagy nagy vagyok.
ismertem egy alacsony nővésű, idősbátsit 1994-es volt.
1994-ben évesen vítszesen de többszor elmondtak, hogy ha ő tíz centivel nagyobb lett holna, ő inkább tíz évet adott volna az életéből.
Mondtuk neki, 94. könyüest mondani, de minden vitznek a fele igasság,
tehát ő ki 99 éven át bánkúdott azért, hogy ő nem lehetett 10 centível nagyobb,
és mennyi megalástotásba volt része az élete folyamán.
Miért ilyenek a képességeim, ami ilyenek?
Miért nem áldott meg a jó isten több képessége?
Egy más alakal, egy csinosam alakal,
Ezeket mind mekkán bocsájtani a jól istennek is.
Kervestest vérek, amikor most erről elmerkedünk, ki engeztelődése a jól istenne, akkor otthon ezt folytatni kell.
Folytatni, hogy milyen a te istenképet, kiben hiszel.
Mit kell neki megbocsáltalat?
Engeztelőt kivere.
Nagyon nehéz elmondani egy olyan imát,
hogy hállátadok neked uram, hogy...
ők voltak a szüleim, ők a férjelmés a felerségem, ilyenek a gyármekeim. Hállátadok meket uram azért, hogy ilyenek a képességei.
Hállátadok neket uram, hogy idetterem tettél, itt a tálnekem küldetést,
ez egy nagyon komoly imátság lehet, amikor éppenestet nem mindig így gondolom.
De ezért ne a házifellodat,
hogy ezt akár este a holnapinak folyomán próbált elimatkozni, tisztán őzintén kimondani ezeket a szavakat, nem lesznek könnyűek.
Amikor hiszünk, akkor viszkáljuk meg azt, hogy kiben hiszünk, itt életethozunk, és döntünk, a jó istenel akarok, vagy nélküle, mert szabadságunk van.
Ha jó istenel akarok maradni, akkor végezlem melezt az imát, hogy az életem az gyümölcsathozon a men.