Meditácia Lubomíra Stánčeka
Utrok 7. týždňa v cezročnom období
Marek 9. 30. až 37.
Dát prednosť iným.
Ježíš hovorí v evaníliu. Kto chce byť prvý, nech je posledný zo všetkých a služebník všetkých.
Ježíš sa mnohokrát svojmi slovami
dotkol z myšlania a názorou svojich učeníkov.
O tom rozpráva aj rozhovor s učeníkmi po príchode do kafárnáuma,
keď sa cestou zhovárali o tom, kto z nich je väčší.
Ježeš jasne a radikálne objasňuje, ako veľmi sa odlišujú poriadky v Božom kráľovstve
od ich priemerného ľudského myslenia.
Myslenie učeníkov bolo jednoduché.
Pri slovách, kto z nich je väčší,
mysleli zrejme na niečo také, ako sú
ministárske kresla pri úrade Mesiaža.
Mali predstavo, že budú zaistia akými se vocami.
Pravdepodobne podnetom k rozhovoru bolo, že Ježíš si Petra, Jakuba a Jána občas bral stranou.
Učeníci sú ešte poznačení ctyžiadosťou.
Nastáva zmena, keď sa Ježíš pýta. O čom ste sa zhovárali cestou?
Ježíž je Boh a vie o všetkom a preto ich dôrazne napomína a poukazuje,
že veľkosť v Božom kráľostve sa získava službou.
Je podstatný rozdiel medzi postupom čisto ľudským, prirodzeným a tým, čo platí v Božom kráľostve.
V Božom kráľostve dominujúce miesto má služba, ale nie mocným a vyšším, ale najmenším, posledným.
A preto Ježíš postavi do prostred díťa.
Dieťa symbolizuje, čo je malé, bezvýznamné a slabé.
Učeníce dostávajú instrukciu, že čo sa urobí na tomto zdanlivom, bezvýznamnom mieste človeku,
má takú hodnotu, ako keby sa služba preukázala samému ocovi.
Dokázať zrealizovať tieto slova Ježišá je veľmi ťažke.
Dokáže to len ten, kto sa naučí konať v Ježišovom mene,
komu sa boh stal takým veľkým, že už nemusí hladať seba samého, ale má priestor pre boha.
V královstve tohto sveta je užitočné ojíbať sa pred vyššie postaveným pred tým, čo má moc, slávu, teniaze.
V božom královstve má cenu iba ten, kto sa ujíma takýchto maličkých.
Ale to prirodzenie neznamená, že vylúčujeme úctu vyššie postavených, predstavených a podobne.
Tým tak tiež patrí úcta, vďačnosť,
Rossach a spôsob ako sa ujať najbiednejších
je stanovené časom a inými okolnostiami doby a prostredia.
Je potrebné veci chápať v tom duchu, že to robíme samému Ježišovi.
Ježiš nám ukázal cestu. Je to cesta pokory.
Človek má vedieť uznat svoju slabost či malost.
Hodnota a dôstojnosť človeka nespučívajú v tom, že niekto človekom, ale v tom, že je božím človekom.
To označenie boží viac podmieniuje človečenstvo.
Byť si vedomí toho, že to, že som človek, je rozhodnúť je boha, ktorý ma stvoril na jeho obraz a podobu.
ako znášam, keď iných uprednosňujú.
Viem ustúpiť do úzadia a iným poniechať prvenstvo.
Viem sa tiešiť, keď iný vynikajú sú lepší úspešnejší.
Ježiš prípamina, kto chce byť prvý nech je posledný zo všetkých a slúha všetkých.
Memento.
Čím viac je niekto potrebný, tým ceniešia je jeho pozícia.
Niejé tituli a postavení je rozhodujú o prvenstve.
Najpotrebnejší sú tý, ktorý vedia v tichu plniť službu pre iných.
Ježiž ocenuje služobný postoj. Ježišoho postoj služby má ovplyvniť aj nás.
Prišiel služiť a nie dať si vystuchovať.
Keď dám prednosť iným pred sebou, vedome a dobrovolne a to zlásky, budem ešte viac darom iny.
Svet potrebuje nie len produktívnych, ale aj tých, ktorí v tichu, úzadí, plňa búru božiu.
Podsty, česné miesta, slávu, čo si kšíma dnešný svet a počom človek tejto zeme túži, necháme iným.
Sebe vyprosujme vernosť k povolaniu služiť.
Návrh na osvojnesi, počínať si tak, že službou iným následným Krista. Amen.