Meditácie Lubomíra Stančeka
Najsvetiejšieho kristovo tela a krvy
Marek 14, 12 a 16, 22 až 26
v procesí. Treba to brať ako realitu, že dnes, snáď viac ako v minulosti, ľudia
i veriaci prijavujú svoj názor a postoj k duchovným veciam, udalostiám či ľuďom.
Stáva sa, nemožno to podsenievať, že v plivom nedostatku vedomosti si vytvoria svoj názor, postoj či vzťah
a keď sa im vysvetlí podstata, okolnosti, rozumní uznajú svoj omil a osvoja si správny postoj,
napríklad k procesiám a najmä k procesí na sviatok Božieho tela.
Ježíš pri poslednej večeri, keď jedli, vzal chlieb a dobrorečil,
lámal ho a dával im hovoriac, bez mi tieto to je moje telo.
Potom vzal kalich, vzdával ďaky, dal im ho a všetci z neho pivy
a povedal im, toto je moja krvnové zmluvy, ktorá sa vyvíva za všetkých.
Eucharistia je dar Ježiša Krista pre všetkých ľudí až do konca sveta.
Pod spôsob my chleba a vína veríme v jeho prítomnosť celého a pravého boha.
Od začiatku krestiania mali vo veľkej úcte Eucharistiu.
V dejinách z pásy v starom zákoni je prítomná ako predobraz najmemanna.
Vo večeradle Eucharistia je prítomná ako udalosť a od vtedy až do konca sveta ako sviatosť.
Eucharistiu vidíme ako centrum a slom to nie len cirky ale celého sveta.
Rozdiel je v tom, že cirke o tom vie že jej centrom je Ježiš a svet si to neuvedomuje.
A cirkel svoj vztiaku kristovi v Eucharistii prejavuje aj navonok, pred svetom.
Postupne sa úctaj Ježišovi prítomnému pod spôsobom chleba a vína začala prejavovať rôznymi formami.
Boli to najmä modlitby jednotlivcov i skupín, adorácie dlhšie či kratšie, požehnania s Eucharistiou ako aj kongresy na rôznej úrovni.
Sviatok Božieho tiela zavido pred celú církeho pápež Urban IV v roku 1264 bolo transiturus.
Bolo to krátko po 4. Lateránskom koncile, ktorý jednoznačne definoval učení církvy o EU Charistí.
V tom čase sa šíril blút baldencov a albigencov najmenajú francúska, ktorí pokračujú v niesprávnom učení dámych mnóstikov a manihecov, a spočíva v tom, že ehmota je niečo zle.
A predsapán Ježiš ústanovil eukarystiu pod spôsobmi chleba a výna, čo sa nezhoduje.
V tejto dobesi mnohy biskupy uvedomujú potrebu verejnej ústik eukarystí.
Prvá procesia božieho tela bola slávená v Nemecku už v roku 1247 a viedol ju biskub Robert na žiadosreholnej sestri Juliami.
Juliana mala zjavenie, že mezi sviatkami v cerkemnom roku chýba sviatok, ktorý by zdvorazňoval úctu eukaristie.
Pápeš Clement V v roku 1311 potvrdil nariadenie pápeža urba na štvrtého z roku 1264, a sviatok určil na štvrtok po sviatku Najsvetiejšej trojce.
Sviatok má za ciel slávnosným sprievodom zo sviatosťou oltárnou po uliciach miest a dzedín dať verejnú útstu Ježišovi prítomnemu v sviatosti oltárnej.
Je veco od sťi kresťanol takýmto verejným spôsobom prejaviť svoju vďačnosť za ustanovenie tejto sviatosti.
Je pravdoužej na Zelených štvrtok si cerkeho prípomína ustanovenie Eucharistie,
ale pre liturgický čas je to v posnom čase veľkeho týždňa dáva sa prednosť inému tajomstvu božie lásky k nám ľuďom.
Procesie sú v církví starobilou formou oslavy boha.
V církej z roku 1960 hovorí, že slávnosné berejne modlitbové pobožnosti veriacého ľudu,
ktoré sú vedene duchovným.
podľa svojho poriadku z jedného posvetného miesta na iné posvetné miesto,
majú sa konať ako pripomienky obsiahnutého božieho dobrodenia,
tiež ako vďáky za obsiahnutú božiu moc.
To poznáme procesie na sviatok obetovania pána kvetnu nedelu,
nedelu z mrtvých stania páne Ježiša, na sveteho Marka pro sebne dní, patrocínia a tak ďalej.
Procesie poznali už pohania v Egyptie i Babylonie najmä s psychologický dvovodou.
V starom zákonie židovský národ konal procesie s arhou z Mlubí pred, ktorou král David dokonca tancoval na oslavu Boha.
Nie je prekáškou, že církého prebrala tento spôsob oslavy boha.
V piatom 100 roči sa konala procesia na sviatok objetovaní a pána.
Tíž v tomto 100 roči sa konali vieru zaleme podľa býpovede púdničky egerie i neprocesie.
V rýme sú známe iné procesie, ktoré sa konajú z rôznych rýmských kostolov.
Procesie Stationes.
Už Svety Ambros a Svety Augustín spomínajú procesie s relikviami múčeníkov.
Pápeš Gregor Belký zaviedol procesie, ktoré sa už pred tým konali v dálí.
Pápeš Pius 9. zavidol sviatok krvy pána Ježiša, ale Pavel 6. oba sviatky spojil vo sviatok tela a krvy pána Ježiša.
Keď na sviatok Božieho tela je nesená eucharistia ulicami miest slávnostným spôsobom,
krescenia verejne priavujú úctu tejto sviatosti.
Uštridánsky koncel videl v teoforičskom sprievoď Božieho tela vďaki za túto sviatosť
a tiež príležitosť ukázať triumf pravdy realnej prítomnosti tým, ktorí pobierajú.
Je to sprievod vďaki vzdania a rovnakoprosebných spôsob.
za odprosenie na odpustenie hriechov.
Zabožijú ochranu pred nohymi ťažkostiami,
pohromami, chorobami, pred vojnom.
Bliturgy z prievodu stalo sa zvykom zastaviť sa prišť.
4 roch oltá roch predstavujúcich 4 strany,
kde sa čítajú 4 evanelia, ktoré hovoria odare Krista v Eucharistí pre nás,
a každe zastavenie sa končí s viatosným požehnaním.
V minulosti viaceri pápeži tým, ktorí sa procesy zúčasnili a splnili predpísane nariadenia,
udělili rozličné odpustky.
A keď sa ozivajú vlasi, že sú to pozostatky z tredovekého triunfalizmu,
je to jeden zo spôsobou, ako môžeme prejaviť úctu euchalistí.
Vieme, že aj pátež Jampa vo druhý brýme zachoval túto tradíciu.
Ní sa stretáváme aj s inými praktikami s Eucharistijou, ktoré nás vedú k tomu, aby sme si uvedomili potrebu úcty k telú pána Ježiša.
Príčinou neúcty voči Eucharistí možno hladať aj u kniazou.
kniaz rozpráva, že po návratie Stalianska, kde boli na výletie i jeho farníci,
prišle za ním katechetka a z chvenímu podala v papirovom obrusku zabalene trihostie.
Braj, ako pozdrav s okoli atúrina.
Dal je ich kniaz prísledom prímaní.
Katechetka tvrdila, že jej ich dál zo slovami, aby ich prinesla do našej krajiny ako solidárny pozdrav.
A odvadni iná farníčka taktie,
prinesla hosty a hovorila to isté.
Codex v Káno ne 935 hovorí, že
nikomu nie je dovolné mať u seba alebo zosebo
pocezče nosiť najsvetejšiu eukarystiu
iba z naliha vej pastoráčnej potreby
a pri zachovaní predpisou
Kardinal John Fischer povedal
doba úpadku alebo rozkvetu círky vždy súby systým
ako sa zachádza s najsvetejšou sviatostiou.
Úť sa eukarystí je aj dnes potrebná.
Tým viac sviť sa niekde zavádza vo svetie prímanie na ruku,
aj naše správanie po svetom prímaní má svoje memento.
Predpokladá sa, že keď niečo poznáme je nám vysvetlané,
stotožňujeme sa s udalostiou či vecov,
aj naše odpovedie adekvátná.
To sa týka aj nášho vstiahok eukarystí a procesujám ako takým. Amen.