Štvrtok, prvý adventný týždeň
Matuž 7, berš 21, 24 až 27
Snaha o zhodu medzi slovami a skutkami
Všetci vieme, že najväčším nepriateľom Pána Ježišia sme často i my veriaci.
Neveriaci nás opravne nekritizujú, keď vidia, že nás život sa rozchádza so slovami, ktoré hovoríme.
V tomto čase prípravím na sviatky narodenia Pána Ježiša,
chceme skvalitniť svoj vzťah k Bohu,
aby nám nebolo vyčítané, že je nezhoda medzi našimi slovami a skutkami.
Pomôc nám v tom chce i Eka.
evanielista Matúš, keď i pre nás zaznačil slová Pána Ježiša.
Nie každý, kto mi hovorí Páne, Páne pôjde do nebeského kráľostva,
ale iba ten, kto plní fôlu mojho oca, ktorý je na nebesiach.
Pán Ježíš hovori o dvojakých základoch, na ktoré ľudia kladú svoje vzťahy k Bohu.
Jedni zostávajú pohodlne na povrchu, a to pri slovách, pojmuch, môdrých výrokoch, formálnom prevedení.
Druhy idú do hlbky až na skalu, to znamená, že sa snažia pochopiť slová pána Ježíša a uskutočňovať ich v praxi.
Vieme však z iných profesí a odvorov, ako je veľmi potrebné v praxi dbať na zákazy,
podklady, ktoré často zoberú veľa času, očerpajú veľké množstvo financi a predsa sa to vráti,
keď je základ dostatočne hĺboký či pevne položený.
Bolo by priam riskantné, keby toto neplatilo, tým viac vo vzťahu k bohu.
Ak sa nám zdá pán Ježíš tvrdý, keď nazval hlupákom človeka,
ktorý len počúva a neuskutočňuje jeho slovo,
tak zajiste len preto, že chcel mať zo svetských poslucháčov,
teda i z nás, múdrych staviteľov.
Často sa však pripájame k väčši niektorá si zlachčuje svoje poslanie.
Chceme rýchlo a čo najlacnejšie dosiahnuť cieľ.
Lamentácie slz ich pohľad na zhorení skovšak nie je nič prijemné,
a to nie len v materiálnej oblasti, ale i v duchovnej.
Škoda, že si nevšimáme, keď už nie Krista a jeho učenia,
a spoň o ľudovu múdrost, ktorá hovorí, že
ľahšie sa učiť na chybách druhého, ako na vlastných.
Pretože aj v oblasti našej duše, viery, presvečenia zadojú vetry a oboria sa na náš dom viery,
v dost pelosti ďecké šatvúčky tak musíme často v tichu, nenápadne, roky veru, často i za použitia,
zriekanie sa dobrovolnych a dovolených vecí, budovat svoj duchomny život.
Odkladanie na neskôršie je známeným sklamanie, ktoré môžu zničiť viac,
a to si na začiatku ani nie uvedelujeme.
Ani zlodej sa nestal zlodiom naras ale postupne. Ani doprí charakter nie je veco v jedného dňa.
Napríklad aj vy, čo sa pripravujete na manželstvo.
Či nie je potrebná dobra príprava, zriekanie, ovladaní sa, seba kontrola.
Dobra príprava na manželstvo zabrani rozvodom, potratomoniver.
Karira je ošial, ktorý už skrižil mnohým pláň.
Na dvoch hodku budem už iný.
infakt, mozgová prihoda, neprdvida nárakovina, dom stavaní na piesku.
Zrádzanie viery, prekyvovanie bez slova prehľadnuté vecie.
Kde sa môže veriaci človek ozvať, zastať?
Toto všetko prináša i to, že boh sa urážať nedá.
Božie mliní malú pomali aleisto, kto mňa zaprie pred ľuďmi,
a ja zapriem pred svojim odsom, ktorý je na nebesiach.
Čo robiť?
Odpovedie v slovách Pána Ježiša
iba ten vôď do Božieho králosťva
doplní vôľu mojho odca, ktorý je na nebesiach.
A pripomeňme si slova Jakuba a Poštova, tak aj viera, ak nemá skutky, je sama v sebe mrtvach.
Zjednoďme svoje zmýšlanie s učením pána Ježiša.
Často sa môžeme presvečiť, že s Ježišom je život ťažší, tvrdčí, ale to robí naše jarmoradosným a hodnutným.
Pri slovie hovorí, byč plieska až na konci.
A my nie myslíme na koniec, bolesný ale radosný.
Vihnime sa zlým príkladom, nedajme príležito s neveriacím k nášmu posudzovaním.
Nie hovorme vždy a všade, čo si myslíme.
Stražme svoje slova.
Často si spomeňme na radu pána Ježiša, ale keď sa Ty ideš modliť, vojdi do svojej izby,
zatvor za sebo od vere a modlí sa k svojmu odcovi, ktorí je v skrytosti,
a tvoj otec ťa odmení, lebo on vidí aj v skrytosti.