Meditácia Lubomira Stančeka
Sobota po veľkonočnej oktave. Marek 16, 9 až 15.
Is pre Ježiša z Ježišom po svete.
Poznáte to, že opakovanie je v mnohom a mnohým pomáha.
Opakovaním sa učíme, stáveme s ručnejšími a mnohom istejšími.
Znova a zas nám Ježíš radí, idte do celého sveta.
Prečo? Na čo? Ježiš si želá, aby sme jeho účenie, meno, z mrdých stanie širili
po celom svete. Ježiš vyčítá neveru a tvrdú srdce.
Z týchto Ježišových slov môžme cítiť poučenie a povzbudenie pre nás v našich zápasoch
o hľabšiu vieru, o mocnejšie primknutie saku Kristovi.
Urivok Evangelia z Markovho dodatku, kde rekapituluje zjavenie Pána Ježiša po jeho smrtvých stani.
Najprv Mári Magdalenie, dvom emáovským učeníkom a napokon jedenastým apoštolom pristolovaní.
Po svojom zmrtvých stanii musí začínať so svojimi účeníkmi od začiatku.
Zdá sa, že všetko nadčenie, zápal z troch rokov, ktoré stráveli s Ježišom, sa vyparil.
Ježiš však pokračuje a svojich apoštolov oslobodzuje od smutku a bez nádeje,
a dokonce sa tu stretávame so skutočnou neverou, tvrdostiou srdca apoštolov,
pretože neuverili tým, ktorí videli z mrtvých staleho krista.
Ježíš znova pristupuje k apoštoľom a prebudza v nich vieru, v tejto malej skupinke ľudí,
pretože vie, že títo sa stanú čo skoro základom budúcej cirkvy.
Dokonca i táto ich pochybnosť bude slúžiť mnohým na prijatie viery a učenia Krista.
Preto ježiš ako by znovu pracoval, aby vzbudil u svojich apostolo otrasenú vieru.
Marek v Evangeliu používa slova všetkému stvoreniu.
Možeme povedať, že v tomto označeniu
ktorá sa používa pri krescanoch spohánstva,
kde chápeme, že všetce ľudia
celé stvorenie se ma stretnúť s hlásením Evangelia
a má nám byť premenené.
Evan je viomie, akým si zápasom ježiša o Petra, Jana Tomáša, 11, ale je to zápas aj o nás.
Veď sme Ježiša nevideli,
nidotkli sme sa jeho prebodnutých rúk a boku
a pred sa veríme.
Prečo?
Pretože nás Ježiš oslovil.
Zviedost nami zápas
ako zo svojimi prvými apostóli.
a tak aj nás poziva, aby sme ešli za ním vydávali svedectvo,
a s hrdostiou rozmožili rady tých,
ktorí od počiatku uveredil viednú, všeobecnú a poštovskú církev.
Pretože, kto uveri v Krista, musí priňom i vytrvať, musí sa snažiť dostať spohybností z babilstva,
pretože takýchto nás chcemať Kristus.
Kristus chce z nás mať odušemnených a radosných hlásateľov radosnej zvesti.
Toto je naša úloha. Každý, kto prijal krst, príma i túto úlohu.
Kto túto úlohu chce uskutočniť, musí uveriť a nie pochybovať. Ježiš, kárhá, neveru.
Z oživota svetého Františka z ASISI poznáme poučenie.
Raz pozval kázať jedného svojho spolubrata, ktorý bol známým a chyerným kázetelom.
Od rána chodil tento brat s Františkom ulicami meste.
Večer sa už nietrpezlivo pýtal Františka, kedy už bude kázať.
Vtedy mu František vážne povedala.
Brat môj, od rána kážeš tým, s ktorými sa stretávame.
Príklad vásneho života máme dávať predovšetkým o svoje rodinie. Amen.