Meditácia Lubomíra Stánčeka
Ud rok, po 12. nedeľik období cez rok
Matúž, 7, 6, 12 a 14
Náš príklad vo viere je otvorenou bibliu pre neveriacich
Medzi nami je veľa pohoršenia, zlý príklad, nahováranie na hriech, nepotrestanie hriechu zle pôsoby na našej okolie a zároveň nás to okráda o milosti.
Na toto nás upozornuje úrivok z evanelia.
Nedávajte čo je sväté, som a neháčte svoje perly pred svine, aby ich nohami nepošliepali, neobrátili sa proti vám a rostrhajú vás.
Každý veriáci si musí byť vedomí, že dary, ktoré dostal od Boha,
rozum a slobodná vôľa, majú mu pomôcť rozlyšovať.
Všetci sme povoláni ohlasovať evaneliúm.
To znamená, že sme zaň vo svojom okolí zodpovedný.
Potrebné sú nie len slová, ale predovšetkým príklad.
Náš prístup k plneniu si povinností, ktoré nám uklada naša viera, je ako otvorená
kniha pre neveriacich.
Aj oni poznajú slová, verba, moment, exempla, trahut.
Slová hýbú, ale príklady priťahujú.
Preto si uvedome, čo chce povedať Pán Ježíš pri rovnaním o perlách a svinách.
Židom bolo známe, že to, čo bolo obetované v chráme, nepatrilo inde.
Napríklad nesmolo sa hodiť v meso s obetí psom alebo s vinian.
Z toho môžme vyvodiť toto.
Ako bolo zbytočné dať nečistým ošipaným za potravu neskonzumovateľné perly, tak nemá
zmysel predkladať pravdu ľuďom, ktorí nie sú na to pripravení, alebo nemajú tužbu
či ochotujú prijať.
Ten, čo ohlasuje čisté, nesmie to znečistiť, dovoliť, aby bolo zneúctené.
pretože keby ohlasovateľ Evangelia hlásal učenie Pána Ježiša prehnane a bez uváženia,
narobil by viac škody ako osohu.
Sveté veci sú pravdy viery a všetky prostriedky milostí, ktoré apostoly dostali pre dobro veriacích.
Preto ich nemajú zbytočne udělovať ľuďom, ktorí by z nich robili iba po smech, alebo by ich nejako potupovali.
A zdaj toto miesto dalo podneť k tomu, že církev oddámna skrývala posvetné veci pred pohanmi.
Nasleduje takzvané zlaté pravidlo lásky k blížnemu, ktoré ukazuje bez dlhých paragrafov, v čom spočívá jadrokrestianskeho postuja k druhým ľuďom.
Všetko, čo chcete, aby ľudia robili vám, ropte aj vy im.
Rozprávali sme si, že tak ako my dokážeme odpustiť druhým, tak očakávajme, že aj druhý odpustia nám.
To je nápan biblícké morávky.
Prava láska k Bohu sa osvečuje práve lásko k brížnemu.
Uribok Eva Nelia konči výzvou, aby ten, kto ide za Christom, nevidál sa po cestie máz.
Pánežišto vysvetlil obrazným prírovnaním o dvoch bránách.
Široká brána, cez toru, prechádzajú mase ľudí, ktorí odmietajú slová a učenie pána ježišia pripadne neberu vážného pravdy, vedie do zatratenia.
Stejto skupiny sa musí veriaci vymaniť, vystupiť, kedy je to ťažke, kedy je tam mnoho láka diel.
Kristian musí prejzť druhou bránu, to tiesnou, ktorá bedi do večného života.
Páne, že štým chce sdvorazniť iné svoje poučenie, ktoré pred tým vyslovil.
Len po úské cesty sa dá prejzť do večného života.
Máte neď sa nevedal zriec bohadstva, Farizei svoje píchy, Herodes a Herodiada se baná vzajom, títo teda nešli cez úsku bránu.
Cez dňu vidíme ísť Iána Krstitela, panu Máriu, a Jozefak, ktorý vyplňa bólu božiu, robia to, čo od nich vyžaduje boh.
Z evanelia pre nás vyplýva, aby sme si boli vedomi, čo je našo povinnosť okrešťana učeníka viznávača,
aby sme svojou vierou oglasovali vie čistote, chránili ju od náno so od toho, čo nemá zvierou nič spoločné, čo vieru znehodnocuje.
Zároveň tekst Evangelia nás upozornuje, že v životie je ťažke oglasovať Evangelium, to znamená ísť úsko bráno.
Z učenia pánej Žiša ale vieme, že i toto má zmysel a význam.
Tekst nás vedie k zamysleniu sa nad sebou samým.
Prijam sa ponúkajú otázky a čaká na niej odpovedť, po aké cestie idem.
Je to pohodlná, široká alebo je úska.
si uvedomujeme, že ní je podstatné, čo sa nám viac páči, čo nám viac vyhovuje,
ale to, čo je pri nás viac osožné.
A pretože chceme chváliť Boga a zmysel svojeho života,
nevidíme len tu na zemí, toto evangelia
alebo prípadne usmernie nie či skorygovanie na svoje životné ceste,
že svoj smer chceme zjednotiť s tým, čo od Kristóho učeníka vyžaduje pány Ježiš.
Ostráňme po horšení z našich radov.
Časte, ak dôkladne spitovanie nášosvedomia nám vždy pomôže bylepšiť svojť zťag ježišový a tak lepšie a istišie kráče do večnosti. Amen.