Veniu sa, Išenai, Lukas, svetelého
Amén
a ánskôni
Išenai
Dnes pri slávení Svetliopře budeme počúvať evaníriu, kde
pán Ježíš na otázku alebo na také vyjadrenie
niektorí, ktorí videli krásny Jerusalemský chrán, odpovedá
Nezostaní to krásne.
My máme možnosť pri dnešnej slavnosti
40. 5. výročia požednania tohto nášho kostolíka
si tak osobitnejšie obvedomiť, že naozaj v dôších rám v živote nás ľudí je veľmi poležitý.
A možno pomocovajte mi všetky pána Ježiša
si tak aj uvedomiť, že ešte sú dôležitejšie veci.
Ja som veľmi rád, že spolu s panom Kaplánom môžem
na tejto našej slavnosti privitať naši sedí hosti.
V pomoci o ktorých tak osobitnejšie si môžeme uvedomiť
aj hodnotu Božího chrámu v našom živote.
Som veľmi rád, že ste prijali patikát.
z ich pozvanie na túto slávnosť.
Závod na to, že môžeme si aj ísť cez vás
a osobitne tu, ako domáci,
bratia a sestri pripomenutie začiatky to
pôsobenia tohto nášho chrátu
v Novej Košáci.
Romako, som veľmi rád, že prijal hlozbanie aj
prof. Stanček, ktorý ste
napriek
okolnosti a napriek
svojim zraveným ťažbovstiam.
dostali aj takú možnosť, že ste mohli prijezť a že ste naozaj tu medzi nami.
A rovnako sa teším, že možno by som to tak nazvala také ovocie.
Aj to v tom už je okrávlo nový podlitie,
ktoré...
Vy měli pratejá sestri ako stávši ste adresovali pánekou za nový kniazom,
čo sa môžeme privitať aj...
To som je o pána.
Mi roztvávala.
Oprchá rovnako aj Patríka Katrínca, ktorý situáto domácii alebo s tohto prostredia ste vyšli.
Ja hrybše celá táto slávnosť bude pre všetký nás takým pospúdením,
aj keď nemáme to také dalké okrúblemi ročie, ale pre všetkým.
budeme môžu prežiť na ose takú osobnú blízku, spánu na toho objavitu, podstatu, života, spánu bovom, aj na čo máme tento naš pospoľit, na čo nám ma služiť.
A težím sa, že mnohí z vás, ktorí ste prišli, sa mají z tohto nášu prosť.
pre ďalej, že ste si našli tento čas,
priznatúto slavost,
tak všetkých vás rejšerí tam,
v dobožom chráme.
Ďakaj, to, čo nás sa to je
nás naozaj tak aj svoji,
s nášiem pánov, aj medzi se pôjdná vzajú.
Výdajte všetci ešte raz.
tak duže, mal chvára, že veľmi pekne náznačil,
že je tak mytňa si jíc metu,
aby sa tu jak trošplaj podielili s tými osadnými skúsenostiami
a zážitami, ktoré my osadne máme,
a na to mi je spôsobiažu,
to je jedna vec,
ale druhá vec je to, že z metu.
Toto, ktorá som to božel, ktorá nájde pre to, by sme spokoci, a toto tu mne v stoláni.
Aj my či viac na práli, vo sberáli.
A by to bolo zajevalo pre mňu na pousu vydienie, ale taky, čo nás vyslímskou sa budú majť nož povolať.
Následí pre to všetkým, aj preto, že aj by, aj my, vňazí, návzajú chceme sa pouzbudí cesto to spoločenstvo a chcú na pre to všetkým sa vkosí o nejď obiere.
pretože to je vlastne základ toho,
čo v rynie svi aj kvašný nebezvý patroný
svedných sierion a neproto.
Takže v tomto veľku, by sme predpane,
byla predstvo vyvysť čistým sercám
za pokorné predstvo,
že ho nás skôznajme svoje predstvo.
Zmieluj sa nad nami, páne.
Zimulisá
To nie je zmiňuj sa
A vávom nabísov
od káždeho sama, aby sme ti stále slúžili v zradosným srdco.
Skraze nášlo na hopána, juž pšla Krista tvojeho sýna,
ktorý je bochás, tie bovčí a králuje v jednotě zduchoma,
sa veľmi pôvšetky veľký veľký.
Číkámy je s tým problémom na ľudášom.
Diať vždy či sa dějú, ktorí klaňujú ako pezd.
A všetci na myslenci a tí, čo pákajú je právost, budú ako plej.
Brátia, sami viete, ako nás treba napododňovať, lebo sme nežili medzi vámi echoriadne, ani sme nejdli niečíchrie zatechno, alebo dne v noci sme...
Spriamte sa, zodby hniď je hlálo.
Číta nie je zo sveteho jedanielia hodila Lukáša.
Číker, kedy to bude a tie bude znamenie, keď sa to začne diať?
Olod povedal, dajte si pozor, aby vás nezvieril.
Lebo prídu mnohy a v mojom meni budú hovoriť, to som ja.
A ten čas už je blízlo.
Nie chote za ní.
A ke budete požúdil bojna a nie pobojo,
neľakajte sa.
To musí prít pred tým,
ale koniec nebude hneď.
Po to mi povedal, národ proti národu povstaňa králustvo proti králustv.
Budú veľké zemetraseňa a miestami hlad a mor.
Budú hrbozy a veľké znamenia.
ale pri tým všetkým oložená vás ruky a budu vás prenasledovať,
vydajú vás sinálogama uveznia vás, budu vás vláči pred kráľu a vladárov pre mojemen.
To sa vám stane, aby ste vydali svedetstvo.
Zaumiejte si teda, či že nebudete dopredu premíšľiať, ako sa brániť,
lebo ja vám dá výrečno za múdrosť, ktoré nebudú moc všetci vaši protivnici odolať, ani proti reži.
Budú vás ráca, euroničia, bratia, pribusnia, priatelia, a niektorí z vás pripravia o život.
Všetci vás budú nenávidieť pre mojemendu.
Ale ani vlas sa vám z vavine stratí.
A vytrváte, zachováte si život.
Počuli sme svovo pánovo.
Ja sú piatru, byť čeroukými, a ty nevedem, že si boja.
A my to máme v deteši.
Aj možnou srábom odchvíte.
A nebo tým s bavom veľkým rúším, oni sú o konchálovci.
A to je celé všetci osledný.
Chcem, čo sa volnú skrava, tak poprosím horek u nich prytá šťami, aby to bolo hlasnejšie.
A nepozrugávka u vás tie safie. Váš rovky búdier.
Másovástvá, mámástvá.
bolo to 4. 1. december 1999.
Čudistým prvýkán som môžu vypieť.
Čo si tam bolo, a pamatí vo dne muzici.
A páli Janika, máš roda, mám vtela.
Mi ho říkali, chodť keď paká pádova, je bošáca.
Ja som nevedet, že je nobo bošáca.
Ali jediné sa podúja, že má sa beziria.
A som nemá to, že je širtyný auto.
A myslím to, že je to ale, že si predišil.
Ďalšieho obša, o ktorom ta rečení povede,
povede povedu obša.
Nezpavne tam, povedu veľmi doberne.
A veď je prečo,
chvíla si sišli domov?
Ďalšie sišli domov?
A ja som tu sa...
...avážujem veľmi...
Bošáca.
Tak všetodom zesto.
Albo bošáca.
Ďakujem.
Avštodžený vás mám rád.
Lebo ja som si tedy povedal, čo je častrť a vlíkne, kde dosť ani ešte musí vymandia.
Lebo oni chodí být.
Rúkí tobo šalceť námští.
A to ktorá sa být si to pohľadný, mi je to povedal.
ale kevá poznúčná na načo lepšie dnešie.
No božáte.
Ďakštéto vás so malá.
Demosov si, kúmedome, mú si atrovinť toho nejruňa.
Než načo vôzdu.
Ďakujem o plkáho.
Zátovujem to jim o plkáho.
Ďakujem o plkáho.
Teraz sme tu bryty osenstvou rúčnej.
kvíľu, či akú táto fara nôž egzystuje.
To bude tedy háluzíť.
A náto má ako si privedal to, ktorí si váž bývami mám fara,
ktorý mám ráči sa ve náštíle petel kúniar.
Jedno pekno k nejom máte v tomu, no či tedy si ju, no on tam abysať k nejom spovienky, nejmi búšazky infárosy.
A ja výšlo za vás, nesť sa vzpíta.
z rámena tento bučná ztíko.
Vodpe vás musí niečo znamenáť.
Keď sa mohla posledný z týto pánov,
ktorý toto majúval už do mlela,
či moho čoče,
on miho si na vás spomínal.
a pre to aj mi sa výtajme.
Čo pre mňa znamená kostu?
Je to 40.000 rokov, čo to je to košto myslejí v Pambisku, štárstvo, noivná, prejám páslo.
Kostu, kosto spôsobíť sa setelovíme, že to chrátová.
a odkaz to jedného zna zárešie
Légov je to naše tělo.
Auto treba bant.
Aj o tento kostom.
To je pánov môjoho života.
Pozaj napadá vás, že chá je pre vás veľký dáv.
Toto je vaša vyzidka.
Vaša vyzidka čo ste už dográzaní v živuť.
Pozaj, miedipolpor sa vybralo na stánu tohto, ko sa...
515,240 českoru je úradne zaznamenáne, že tento kostol stať.
Je to 15,266.
ale ten kosztor je draží, veď golky z povedzivách
si danie je posledné kolúny, mali si postaveno tiehle
a všetí možnosti ako dovovať, tedy možne keď sa nekradlo bolo zlech
a Filip prvý krad je na kosztoru.
No, my si uvedujeme, to je kľad, ale to je vás, je uvedujeme, že sú aj iné rieky.
A my budeme chrám, aby sme toto chráme nacházali v siú.
O nás ide veľmi často.
I stáľu slovám, že my ste švedou, že chceli pozdrať na tí, a sa alebo na klíž.
a kto pozrie na náky, že aj celou šuk,
ja mu ganatujem, že bude spasé.
A tvoj ste je aj bostáno i otáno.
že milovat kostom, to je ovedá ovedová viac, ako si myslím.
Viac ako ja mám mám zráč, ako mám ti radie na druhého.
To ma si uvedomeť, že za tým 800 rokov
Koľko usubilo tu hofánosť ďalším.
kúči na Tien, na Tí.
Toto, hranosí bošháza, tu bôsobilo šansy,
šers desia, káma, akorbovára.
Ďakujte to, kúšto, a ako tu prvý kamoň.
With us come on!
Výverujte niektorí.
Žího, ako to je trastná rávne všimtú, schnávského,
obo, ktorá všdy tvědý vědý traba.
Oglenný, všterí sa, všterí sa pláno.
a bojom tobo osennas kapa.
ďasoma koľko kaľa mňa.
Ďem. Ďem. Ďem. Ďem.
a je to napríklad, a je kapaľa, to je to pro tisí, céjesteho sennici a děmého.
Váte to mi čo.
A to je takto, že je bám tajte s kapaľa, i ráda mňan kořího.
Oto pára nebo sa vete oto.
Vás sa já cír.
Čiú, to by si môni výpíku.
A dalek si ty vám vytom, že pojadko vyblíšem do mným banávným.
Jest tu žiužujem, kým úplným.
A to môjí všerovím jedu veselu prihodu.
Jeden se pomudzi máš už imáčný.
Chodí rásím mám do gostová, demu rásu, čo si to robili násrahy.
Ať veľinú dývaj sa, a môto miesný kapáň, a veľú dýhu.
a môto môto môto. Niečo podobí, jak sa stávnání, nie?
Prepintuš je to bo vlákov súma.
Pamiętajte, bo tu ja môtejíška, mě a závujete.
Ate čapovíš, sújška, tak sa, závmensí.
Všemorý výchajných výchajných je stopy.
A tento každým výchajných je stopy.
Ale je tedy a tu boli veľké osoldu si.
a po toho sa stávť.
Áty místvá.
Závánším, můžeme byli.
Všakujeme, byli, byli.
Ale tu boli 90. 20. závázu, môjermotnými.
Nebšie povedane, otiáto odmas.
Morito, sestéš.
Sento v ránosi po sobeón.
Vyť zámaskú, osensiú.
Lába nerozalím papríka pánu, oni mi nám se neskášla v pán dekánu i tělí a všim.
a naču puni takové.
ľudujem tím, na franánského slobnúsi.
Akúbám švájčkého.
Tebá si vydveni, že on to bol štéliť sa je vôštém robo.
Niekde aj interasným a tedyto v rolu.
Můžete čošku bula.
Na úplno tu boli pan patra, nie ma tu tak si na toho kúběla.
Toho všerovedi, ktorý na tom kostre si vami robili v takov na svoje.
Ono vysia v úskom vôvíc to viedra tiato.
ale on ten koschlo si niezovná zrčenus.
On do ten koschlo sa veľmi musílo.
Fajčer, ktorý vytkô sa jeho,
v rokutici, kévensoščerí sa vštiri,
v poštúčť cel sa vať koschlo.
svačka svačka za priskurske môrnáku,
trej bámi, ajte bámi hrá,
a on svačka svať kostu.
A poton za tečkej situázi, to klišiom a natiník.
On sa posta oto, a mi ten posto moho dokončení.
Na konso pre šebo matý.
Pozotuho strania vejde, hoľnú burský, kožnáte,
puníš všimbo, a ty toho.
A mým môžem pôventáte za týkto, kým a zurováná, patkúčí, fejčerá,
že nemôsto malizmé rádný preto, lebo svůženiu nová.
Se vás si komentami, že veľka putávo sa to na ten fiatom dolevo bohástich
i myskú vásno, prešel sem atentom kostom vysvíti.
Nóžem, veľte inťúk s sentou znalcovali, kogo s sentou nami minoda.
A poza dát amytržiť, že pováčnou šatech, chodilom prezenenský kánčer.
Tud svoje kumšáce, můšá, ašená.
Vody prezenskej káň sa ľali,
porudová, a mi ten gostom, vôch vysredevi.
a pánprej si nevám tobne nekostoví se.
Ani je nekostový nás toho je skrúbne toho imposácii,
že santáto voto stála,
je tkonebne si kúvedomí,
že nie moho porádi.
O, mnem nekdo postulá.
bolím sa větil aj bojný, tu môj môžáň.
To zvádzili všetru, s tôl tiesáda, lúty môl zavítíš.
najdroj drog, a potom často tam vôľa nieveň zkáposatka
pozabijani s torkiesať novôčáčná.
Tý byli bolinkobáň Čeré.
To byli rôdke mementa,
v rôdí si 9.10.16,
to už môch návjeti,
môch to previsit
od 97.10.
pre tentá,
če sa běstávať kostu,
a sa nistávať.
A tak kostnosť pomídať,
pan fajčer sa odprúciť vôla.
Ty vás jí uvidluj, že tento kosto začal sa sa vám.
Všet prveľu šies siedmi, kisí děvizú šiedne žiánnevím.
A prveľu šlásteho inasti, kisí děvizú tropešieť,
jen běch miročný ampatrónu pošnej.
Nová močnášta, to nie bude kapitnať inádu je teda,
peť tu bolem štýz, peť sa pre tomu.
Ale keď v roku, kisí je veľkou veľká,
pre veľkou si enný,
ráčalice, ekisto, akô sácho sát na jenia,
koto tu mohol uníme.
Výhánská pro vás je niská.
No a mušá tam vám.
De véky sým dresť to výneská a výky.
Teváciu, mi to výky.
Merym.
Vysť závora díme v kéme výda.
Aj aj aj svováchmaná, o začertu.
Ale oto sa presvědšil, že mám a těládný a in výtí, výtí.
Keď zvášte tu v roši, keď znam tomuť a odcházá prítě mi pomosť sa v seňa.
A ta prichádzanie dôlko núdí, očia oto, na prichán, a celé týžne, že počuri sa počím aj být a součaná.
A ja oto všetkým dějujem, že ste útám sa výprít od veľa si žiný.
Všelé, že si, že si, že si.
Ryde rúdsky, cházarsky, novina, napisa o troma, děn dôžší a cholúdsky vébe,
možná ste očí dali. Máme sa dachy 50. a je vám toho bolinu.
a oto Románie píše, že týte nás, bo také zvítu, že žyváním dva jednaka si časnalda klátným závým apetným Ďaniem svojomářov.
Abyte, keď je ukrady, nítobí neši rádáto.
Teho dálškým medial, ksíto vžuáho, aj si iný.
Že oni je poholi rádno.
Dobrém povasno. A potrúmi návou, darí, kožu s kento pravé zapitech na rúzávití,
ksíto vžuáho.
Kiel, abo nakra bórez, že oni strátili krnvov.
A tedyto aj kmadou, to je napisal, tedyka v námá,
pomína, že jedna matka ulobeľa výningu.
Česá, mutlánkýn s hradnách svojozina.
Aváčstáho, prípasne, kterého.
Teď ju anávňu videm, anývávňu.
A v nabríštáto vůsovrdu si nabí a hodimu.
Si môj mělši, si je som to je mátka.
A hodim.
Je tedy a tedy a tedy a tedy a tedy.
Aho deľu, čo ti trávášená.
Čávým povedného hodnámi, že jsou.
ale v žuánku môdej ten jen si žiúkova, žuánku.
Te si má kúluť.
skončujú, že ho zioňišil, vynižovo,
a v rádil sa matka a všinu zavrášil.
Ona búla je o manka, a si mňu závášte.
Lebo je to, že jasno mankult.
a je a to brytou hovodím, mňu môj možáčenia, mňu môj možáčenia.
Mňu mňu mňu mňu mňu mňu mňu mňu mňu mňu mňu mňu mňu mňu mňu mňu.
To zvutý, ktorý závodajú, čo je toho kostov,
náčušov na sredě, závodajú, že brytou hovodím,
Ďíš sa mada, vôlšu, vôlšu, vôlšu, môlšu, môlšu, môlšu.
Nie bude na plúky.
Nemôvnúví už celyk to grátky jejna, urobí tzvázmá vlom, aby si je zamudani, nieži je výheru.
Aby máš si môvom právný,
Ale mi keď možete, bude neskoný, celé vás pokračný.
veľkým popračným.
Žíky byť měsolu vě.
Ní toho has níčkne celu, vynu hoče, ale živne svoju kleru.
Niebu, že mám búlky, ktorý stádzali rôlu, vlastali mi slíky.
Plíky se do bosta, keď je to je chyderový, ale veľa drúdom.
A bozelejte, ako sa povrda na kvíši, na otáči bol sa.
ľudkemi, mrdí, žeské v novočášanie.
Bude hrdý res silvenia.
Ďšie, a môch vám to nie závujem.
Ten sastrok to miesta ani poďak to vám,
tým to lími vám, ani keď sa to vám cháro.
Kurkujem tu vlastáho, tente, tente, máte rádný káná pová.
Odvorskáte to svojí dětyom.
Ujíte želášiu budevať tez umysil.
Vysme lápí sa výdute ulovaňa.
Ale si me, že chcelem pláva, klesi semá.
Tu, aby mi bude vanej, eu no skoho koniú.
Ale bohá, kieskli mi nájú.
Bo hodem bude bude, vlastia teba všichu veľtový, že bude prav súňový sviťame prenoz.
Každým jeden sváza.
si môl svoče dál výkláče.
Tu to mám za počným peniaz.
A nebo pál výklínčá,
to je sprovia, tu môl zainý.
Koľky vás manú ľadí, manú ľadí.
Máte výradným páraku.
To máme 10.10. pre váštotí mojom výročí, štémciátom výhatom, otrovstán, akú krásné verkyrmentov.
To byť sa hámi vám arúňanú školdího cilkyvým.
Jech pameta, že všetko dočasno, ale pamovna veši.
Škulto, který jeden svov, všetko všetko všetko všetko všetko všetko všetko všetko všetko všetko.
Piatru s vzkutroči neveňa, kebo a vňa za handa.
ale vymne, že káčký jedesná skočíme, a že skočíme zostíčenoho pre svoje životne zesť.
Jako je byť pravný? Půlíme, že pravný.
Môžete sa to výsáda, dešerféaké prítosky, všerféaké zásaní, keď sa naštúdova krónínu, výsintácie, másovvelké a krásná dojmi.
Poči, boho živrý.
Čačkej je jeho zváza.
Vom tím, každým jeho zváza.
Da odmenu rovynčnosti,
a myslím, sa těšili,
čo sa mi je bude mô,
čo sa naped môme košto.
Čačky je výprvula,
in výsta veľa napedal.
To nie sa rádno zválo sa.
Topsi, je veľké aké si vymental,
aj pletík to je tam vody proč.
Nienžie no šanca.
Nie pristro vyský, ale aj, že distrúkoľu je klasno,
sestro nám všudruňa načanice, na prvodu,
výdentom vôso, nie je hrti, tu soko vokrčení,
ale tu soko vobému vámí, tu soko všovášení.
a pámo nejím od pámo, je bým zabônoz.
púží jednovrodenia na závetlivu k jadšnosti.
Zosad sa umplným vďaklých a út spíbučí palnovej predniezné svojeťa rozvý.
Uděnevaláť pánie výsličnáz.
aby búš vytráčal z istoto to pocešť do niemerské okráloztle,
prozme válne, aby se narodiu silovali okrovuj,
a môzajali vzpôl prácu, prozme válne.
Aby ti, to rým vôcho pro vkáza, kôme je in potne do predenil.
Nezaputeleť, akovalť nebecch je môsovi, kolo sme páná.
Aby sme darinúchá svôvedu môzťa môzťa môzťa môzívali na pošujú česka slávo, a na doprostových prižných vrozmevánu.
A by najvěšší príja kodná s tituoveto svete ošek, ako mily vôvedu dějaký a hvali sa jeho dobrodení a vrozmevánana.
Panie daj, a mi tvojverni sú vžubných vyskú mychálu,
to je toho potroto je pred tohle mennom,
vôlo byšel v náslávo.
Přečuje, povetujem sredlomšu a živých i zomredych,
sa kšetkých, ktorí, jakýkoliv způsobom sa tedy, a nám doníme.
Vás, vani.
Sporúčne.
Vága.
Bože našť neveskyvote, príný vďakí sa všetky tvoje dogrudenia, a zakovoj na zvozvoje vás,
ja vysmete zdravnosti oslužiť v tvojejí círzvy, skrazej krista, pláčová.
relyfý poršanávajý, klým tým kropým.
Zelo není si pošinávaj.
hodlíky sa abrati a sestriemi moja imáš sa odetká
závila sa v úmutušenomu cenni.
Pôčneme dobrotivioče, písipov sa lás, s môlým pôčný návina, svozodilo dveče nejštamať.
Ores aráňa.
I je nauce aj dôžpojne správne dogré a spasom osané.
Zdávať je, jakým vždyám šadě je.
Ára to změví se nám.
Na úzvaj si sveti odče ty prámení všetky v svetosti.
Pretoťa rostíme úzvete je budane je rostovu svojí potukla,
a výsana stali tělom a krôv nažováno ježiša krista.
Ona prvnieš sa to v rovolu nevidával na smert,
Znam v hrie, a v znama v děkých lánáho a dánáho svojí mučeníkonu hóriens.
Vyzmi tě a jedstě z něho všetci, toto je moje těno, ktoré sa obetuje za zánsk.
Po tobne obječerých za okradych, znovodzával děký a darvom svojím čenipom orient.
Vyzmiť je a miť je z nieho všetci.
Toto je kali mojej kermí, ktorá zavili vás za vás
i za všetkých v nautkúskénie hrievo.
Která svávý vejt vamiatus, nakia smakvý vstrania toho józina,
obetujemeť jom ček v živokávátových stácii.
Ďakujeme tý, že si nás vzmála znalodných 100 per tvojo kváro a týbe zluží.
Poporneť a prosi mi niega nás všetky.
To rímáme včas na který zruží jednodu sevedí.
Ometaj, odče na svojú círke v rozširemu po celom svedte, a vedím dokonalej váske v jednotie z naším pápežom františkom, a z naším vyskúchom jánom i z odšetímík násmí a býjakolumí.
Máme taj na našich ratovase stříčo zomalili nádí na vskriesenie i na všetkých, ktorý tvoje minusky odyšu istok to svoje tak a dovolinú vidieť svetlotvoje tmár.
Vlossímeť a zmíluj sa nad nami všetkými, aby sme si zastoučili účasť na večnou všetku.
Všetkými všetom je ženíkom.
zbláženými, ako što mi, a zomčetvými svetými,
ktorých si mám odveklou zámúvenie,
že by smeť a môkli kváliť neoslábovat,
skozej tvojú svinát, ježiša krísta.
Skravo môžu zinu zinu zinu zinu zinu zinu zinu
Na prikaťa našku spasí řekenia, a hudná je úského účenia, úsmé výred sa.
Počestbáľ nás všetkého zdvala.
Uděl svoj pokoj naštým dňová prítěnálo svetněná komudz.
Aby sme boli všetké vukránie nejí pred hrých umát, pred každým nepohojo,
tým učakáváme všetké je pláže neinády
a prítkod nažu spasitila ježíša krista.
Všučšu krétsté, pysnú pobenal, svoj má poštovom.
Pokojí vám zanikávám svoj pobojí vám dávám.
Néháváte na našle hrým, ja na výrku svojím církmi,
a podmá svojí povojím jelostiú dávý, pokojá jehtnotu,
ale aj motíší, že ja grabuješ na vytipekové.
Na vytipekové.
Pokojí páhnom nevědšby sa vámí.
a je že si znak poboňa.
baranát bóži, v tóri s nímá vytisleta.
Vilašení týču.
a býtí je skonku a vdem.
ľadují si na čičia,
odmôj tohle.
Všakom nalí vysia
Zemávávávávávávává.
Ol svojou za svojou vám svojou.
Pozala, pozala, pozala
Už ho sa větnieslaň, zŁaň.
Čáza nova na výši
Od nymiesa
Zadíjaj, a ja našu ti potravačný vám výkracku
Samo prekají môjamej nekřem podjakou ajte vám taláruňa,
ktorá to výšená príjane,
ktorá to výšeného sláno spenňňa,
kdy ajte výročké kranu.
a chceme na teď svojomto miestá poďakúvať aj.
Dr. Novego, koviť, a zateľa výprtová retoškú ľživion.
Aj ste miúčiť výmenitánteria.
Teď, že údalo ský, preste tu preživalí,
omeni pre výmenitání to prež výma rá,
keď je to inepto prežival taková.
ale je tak môj, kiekvém, tak je pekneakú zmidí več srová.
Napredošení meště pozajstou to môj srovací sa v súžíru svetu,
môj svátem údice vám aj chcel podjetovadi všetkým žijúským.
Ďem všetkým tým, to lina s tredišli,
totej večná sdi.
Péna všetky môde v spôzvom sa kvodívali nám dovaní toho tohra, ale všetky chcem poďakové.
A kiuč vy jám vlastně sa cédí malu výtevekovo najplíšie výto posvědské toho postola.
ale pre celém musím jednu vytu, keresyníť,
vysť je kostrova povodávaj,
za týro povšletí v nômenu,
v rýchkisíc děvisto siedem vysťad jedná.
Já sú mnofodnosti průšio tudi,
že po káklám siedem vysťadom trech jov.
Takže já ten aj som malu, že môžete také nie patrný,
a na postome v konforsu traba potatí.
A dajte u toho, že je to na postomíná hazetá.
ale pre toho vrým, že marzo mlen taký nie patrými podiel, ale můžno toto pro všetko to čo ma naštátovala ideávšej práci.
Pre toho vrým se na pochvalu hovorí, ale okrém dvôgnových postrov.
Pošta veľmi uvércháry a všuť v iné bolo mnává.
Takže pretovento spominam, že viem sa užití do tej pašlih situacije,
jetzte bude boli ten pochrán.
a viem s akou aký tentu z jazmoma, a je tam desvňam vdovala, pírodě sa palom.
A jak úžas môj rádos vidíčovali veľto vôrý potvídiť?
Vytiak úžas môj rádos speregaveli pre tej starla, a je ta v úsleduštu sa v dôžu.
že takto skete učitej výchám, ale je takto skete vrám,
by výchajte sa toho vari, že gobeň.
A što svojí krámov sa a je zapisuje to povedom jantou hocholia, tako bez.
Vérdy tekne to mám prikadrý výrpovedat, važuro daj mnérkoho parcháv.
Kde sme nieníte sporu na recholácíja, na prikadoní můzpovedom fé,
ty si spôšance.
Nie pradia, ja sú můzno,
Te da to znamená práve týmto karáno sa obete sú veľmi prostou žije pojebne, preto to hajná karáno vidíte v prísvúbu je.
Takže preto bude hradí na toto savo, a na to savo akutakne, ale bude hradí na toto toho veľmi kazatělo,
Ďče, v mati v takto mecesne vôde ráspaná,
v rolu svého svého podate.
Je vám tu tak brýsvo,
a no tu môžete prisa požalovaj,
okrosiť pomodlíť,
jedno docho výplachát,
a no toto je to niesto,
kdy ráskanúčke výpočujú,
a vštipoť esi.
A mi vňazujú,
ale vštoto viem,
a vštipoť seniť.
A čo tam díne možné zagřebať?
Míme možné zagřebať díba tanko?
abysiem štej boli hrtiňa ten to kráma.
Ale abysia je tu zradosťou, kodívali do toto krámu.
A seňúderej veľto toto krané.
A vyskysáto peň za sa zielno, che vyskogorovláso.
A vyské aj toto kranúždý potián sa vý.
Ale také si sa malem ještím sem jednu mezi spožávac.
Všim jeďom v núkom aj týčo predúbomí.
Aby jadují malý tým to povládz.
Rávé skrazi vládz ten to povládz na hra.
Avňan koni dúči vkostomeči výpapostoma, abyť na hlasnanej ako koriliu týto výre,
ktorú sme teda prijali skraze tý nedeský patronovó sveteho ceriklámentla.
a mi nejaká výbať, že jadu byli mlad,
sa děteno všasne vysvětšé.
znadíme sa už nienký vždy u toho prečitelná hozdáho veci Kvalým.
Prečitelná aby v toho veci Kvalým predpozklom,
čo pro vždy je nesvědnávací toto pohodoteižne vám,
počto na spolenie pre zechrá poddelená,
svedého všiná po všisku.
nebo mene na mnostiť domíte kného bôňa kovať sa pozvejme našto diadový domíte kného.