Meditácia Ľubomira Stánčeká
Vy ti vytrvali.
Do farnosti na pohraničí prišiel nový kňaz.
Pred kostolom mu jeden muž povie.
Nemyslíte si, že tu len tak ľahko privediete niekoho do kostola?
Je pravdou, že tu mnohí chodili do kostola, najmä keď trpeli núdzov, nespravodlivosťov, keď nebolo peňazí.
Teraz majú ľudia peniaze, môžu cestovať, teraz už kostol nepotrebujú.
A muž pokračoval po ceste do krčmy.
A kniaz? Nikoho nenútil, nikomu nerozkázoval.
Prešlo niekoľko rokov. Je pravdou, že kostol bol málo navštevovaný, ale situácia sa začala pomaly meniť.
Najprv sa začali vrácať tí skvorná rodiny. Cítili blízko z väčšinosti? Snáď.
Videli však život kniaza. Ten kázal, ale i žil božie slovo.
Jeden farník mu aj radil, aby prestal s kázaním, pretože Darebák zostane Darebákom.
Kňaz veril v silu Božieho slova. Vravieval.
Ak má strom prinášať úrodu, potrebuje roky starostlivosť.
Aby sa skrotilo divé zviera, potrebuje veľa lásky.
A človek, ktorý sa otočil chrbtom k bohu, rovnako potrebuje niekoho, k tomu pomôže spasitť dušu.
Vráňajaký časopis sa obrátil na grafológov, aby niečo povedali o ľuďoch, ktorých písmo, rukopis im predložili.
Nepovedali im, komu tekst písma patrí. Boli to sv. František Salesky, biskup Ženovsky
a sv. Katarina Sienská, učiteľka cirkvy. Odpoveď grafologov zniela.
Žena bola zmyselná. Mala povahu ve vlastnosti divčaťa z ulice.
Muž mal povahu výtržníka a náselníka.
Času pistúto z kúšku uzavrel konštatovaním.
A cyrkeľ takých povýšila na oltár ze svétých.
Výsledok šetrenia grafólogou sa dá povedať aj takto.
Pozrite sa, a z takých povách dokázali sa stať svetými.
A my by sme to nemali dokázať.
Ako hovorí svety Augustín na začiatku svojho obrácenie?
Keď to dokázal ten, a keď onen, prečo by si to nedokázal ty Augustín?
Stači si uvedomiť, čo ježiš podobenstvom o rosieváčovi nám hovorí a naplniť tú časť, kde sa hovorí.
A ukoho bolo zasiade do dobrej zeme, to je ten, kto počúva božie slovo a chápeho a ono prináša úrodu.
Jednosto násobnu, druhé 60 násobnu, iné 30 násobnu.
Pri slovie hovorí, slová hýbu príklady priťahujú.
Sveta Katarina i svety František sú tohodbokazom.
Boži slovo nie stráce na síle, význáme potrebe, len ho treba príjať tak, ako chcel od nás ježiš.
Ano, i naše ľudské slobá sú potrebne.
Je čas, aby sme se vyprosili, nadobudli, osvojili správny vstiach k Božiemu slovu
i svoj čestny a verny vstiach k ľudskému slovu. Amen.