Meditácia Ľubomíra Stančeka, 27. dezembra, sv. Jána Apoštova. Ján, 20, 2-8. Bol učeníkom, ktorého Ježíš miloval.
Spomienka na sv. Jána nám hovorí, že tajomstvo v Janoci je možné vniezť do života,
že je možné žiť podľa nauky nášho spasiteľa, že toto nádherné formuje ľudský život.
Sviatok sv. Jána sa môže pre nás stať inšpiráciou do života.
Je len na nás, či sme pripravení na to preskočenie iskry, ktorá zapaluje čosiňové v ľudskom živote.
Ján je jeden s apostolou, ktoré pismo svete často spomína.
Bol učeníkom Jána Krstiteľa.
povolal ho Ježišza a poštoľa s bratom Jakubom pri zázračnom rybolove.
Na hore tábor pri zázrakoch a napokon pri poslednej večeri pri prázdnom hrobe pod krížom Pánu Ježiša a inde.
Napísal Evangelion 3 listy
je knihu z javenia, ktorá je posledná z kníh Svetého písma.
Jediný nezomrel mučenickou smrťou
a dožil sa vysokého veku.
Sviatok je pre nás výzvou, aby sme boli aj my otvorení pre Ježiša ako on.
Jeho slová sú pre nás vnúknutia.
Oslovujú nás, aby sme podľa nich upravili svoje budúce konanie. Život.
V opačnom prípade nás i tých okolo nás môže inspirovať niečo iné, čo ovplyvní nás život úplne inak, než strednutie s tými, čo svoj život prežili naplno v Bohu.
Sveti jám bol ako ktokoľvek z nás, bol však otvorený k Bohu.
Vianoce majú pre nás dôležitý duchovný význam, učitá tradícia, symbolika, niech nás
prebudejí k zmýšľaniu nad sebou, hodnotenie toho, čo sme uverili, doteraz žili a do budúcnosti
si veci ujasníli či upresníli. Z názorňuje sa Orlon. Prihovára sa sekularizovanému človeku
tým, že v ňom vzbudzuje túžbu jeho života ako pútnika na ceste hľadania pravdy a
Prímýme posolstvo z pásy, ktoré sa predkáda všetkým ľuďom.
Toto je základ mysíneho povolania každýho kresčene.
Človek sám oceba nie môže spoznať, aký je boh v skutočnosti, preto má veľa nisprámnych predstav, ktoré potrebujú ľudia mať vysvetlané.
Keď sa nám boh dáva poznávať ako svetemu Janový, sme povinný pomôcť iným poznať boha, aj keď nás to bude stať, snať i život.
Ekecuvianocekládke potrebujeme si uvedomiť, že boh nie je dýazaný na nejaký príjestor a čas.
Milia sa ty, ktorý hovoria, že boh ich musí vždy vypočuť a hneď, keď sa naň obráť ja z prozbou.
Bohne je nejaký automát, ktorý reaguje na miňce. Boh má práv povedať, nie.
Bohne je ani policaet, aby nás hne tresta za každúhocie maličkosti.
Boh je však spravodlivý. Boh nie je zodpovedný zachybe ľudí,
každý človek nározom aj slobodnú volu.
Aj ekologia je dielo ľudské.
Zmeni počesia a inéčo prínáša aj pohromy nie je len trest od Boha,
ale aj následok, ktorí sme my ľudia spôsobili, vyvolali v prírode.
Bohne smieme hladať v prírodných silách, ale za nimi ako ich poslednú príčinu.
Vieme, že takíto názory nesprámy.
Bohne je vo vnútri každého človeka.
V Bohu žijeme, hybeme sa a sme.
Bohne je najhopšo pohnutkou našich otázok
a prostrenistvom bieri se nám zjavují ako náš brat, priateľ, otec, naša posila, láska.
Bohiláska! Ižiš nás miluje. Amen.