Meditácie Ľubomíra Stánčeka. Streda 17. týždňa v cezročnom období.
Matúž 13 44-46. Poklad cirkvy.
Spomeňme si, koľko úsilia nás stojí, keď chceme niečo cenne získať, nadobudnuť alebo zažiť.
Vybavte si v mysli najčerstvejšie spomínky na dovolenku v zahraničí, čo všetko je predchádzalo.
Dláj hodiny čakania, chodenia a prečo, bola to vidina obohatenia svojho života.
Alebo chceli ste si kúpiť osobné auto.
Aj vtedy to boli dlhé roky šetrenia, odriekania iných vecí, prečo?
Pomocou osobného auta si chceme obohatiť svoj život, viac poznať.
Evangelium nám rozpráva o človeku, ktorý chce získať vec, ktorá ho má obohatiť.
Aby získať toto bohatstvo, predá všetko čo má, kúpi to pole, o ktorom vie, že je na ňom ukrytý poklad.
Iníza sa tiež všetko predá a kúpi si vzácnú perlu, po ktorej túži.
Boh je veľký, božie kráľostvo je také cene, že človek je povinný všetkeho sa zrieknuť, aby získal to dobro.
Týmto sa myslí hodnota a cena Božieho kráľostva, čo z dvorá zniel Pán Ježíš vo dvoch podobenstvách.
Rolník pracuje na cudzom poli, na ktorom objaví poklad.
Nie prezradí to tajomstvo, ale všetko predá, aby sa stal majiteľom toho pole.
V týchto slovách poukazuje Evanerium na úsilie, snahu a ťažkosti človeka, obetu vykonanú
s radosťou, keď mu to všetko má pomôcť získať poklad.
Týmto pokladom je pre nás Božie Kráľovstvo, je to cennosť, pre ktorú treba znášať ťažkosti.
V druhom podobenstve človek hľadá vzácné perly, robí to svedomite, plánovite a profesionálne.
Toto je zase obráz krásnych umyslov, pretože hľadá v námahe a pote.
Tu môžme pred sebou vidieť aj vzory.
Svety Justín, Svety Augustín a iných, ktorí sú vzorom cenného a neodvolateľného hľadania pravdy, ktorú nachádzajú v Bohu.
Kúpec pera opredá všetko, začo zviska peniaze, aby si za nekúpil a je to zriedká vyvzor, ktorý mu vynahradí všetko, čo považuje za dobre.
Môžeme si pripomenúť i historiu cirkvy a život múčeníkou.
V čase pre nasledovania prišli o všetok majetok, o svoju slobodu, ba i oto najcenniešie človek má, život.
boje však taký veľký, že pri poslednom rozhodnutí je Božie králosť ho prných cenniešie, ako čokolvek iné a vzácní na zemi.
Kresieň, a zboľáš ten, ktorý po dlhých hladaniach našiel dragocenu perlu, musí byť v stave úplnej prípraví?
že keď sa raz rozhodol, musí stále pokračovať.
Lebo každý deň mutiť človeka k rozhodovaniu znovu a znovu,
a to znamená, že musí byť prípravený na zodpovednosť pred Bohom.
Človek sa musí stála niečoho zriekať.
To zriekanie je potrebné na to, aby uzral Boga a Jeho královstvo.
Dnešný človek zničil cít, stúpeň hodnoty a veru často nevy oceníť pravdivú hodnutu.
Podobali by sme sa rolník kovi, ktorý kráča za plhom
i napriek tomu, že vie, že je tam zakopany poklad,
predsavý prechádzal okolo neho nepovšimnuto,
a vôbec by ho to nezaujímalo.
Nedokáže logicky uvažovať,
aj keď sa jedna o veľmi vážné veci.
Na upozornie nie boha odpovedať zápornie v ťažkých situáciách bludí,
pretože alebo nie chce alebo nevie oceniť a ohodnotiť, čo je v živote najpotrebnejšie.
Podobenstvo o pokladie ukrytom na poli a o drahocennej perlesu veľkým povolaním žít svoj život a svoje krestiánstvo skutočne vo svetle skutočnych hodnot.
Podobenstve o perleje reč, že bola nájdená podľhom hladaní.
povedáne o bohu, že ide pred tými, ktorý poňom túžia, tak ako je povedane o mudrosťi.
Skvúca je ani vednúca mudrosť, lakujú uzru, týčajú, milujú, najdujú, týčajú, hládajú, predbieha a dáva sa poznať tým, čo po nie dihtia.
Niekedy zase pána boha z jí ho vôľov človek ani nehľada, ale on ide aj pred tými, ktorí ho nehľadajú.
Spomeňme si na svéteho Pavla.
Na cestie, keď ide hľadať kresťanou, stretává sa s Ježišom.
Pá boh má rôzne cesty, ako sa stretnúť s človekom, a každého si priťahne iným spôsobom.
Ak človek v skutočný hľadá králosť vo dobra a pravdy, je niemožné, aby ho nenašiel.
Rozhodníme sa rýchlo, a bez dlhého rozhodovania vykročme na cestu.
Lebo škoda času.
Ten, kto sa rozhodne hladať, musí si uvedomiť, že sa to nezaubydie bez ťažkostí a námach.
Sviatok Svetého Joachyma a Ány zvlážni slavíme, ale prmene mého dnešný deň, na deň vďačnosti pre našich rodičov, starých rodičov a vôbec tých, ktorí boli na začiatku našej cesty, keď nám ukazovali, učili nás objavovať poklad skryty na roli nášho života, alebo nás učili a radili rozoznať vzácnu perlu od iných, mení vzácných perál.
Nezabudníme dnes ani na panu Máriu, aj ona sa musela rozhodnúť k veľkému súhlasu pri anelovom zvestovaní, aj my spolu s niom povedzme fiat.
A potom v tichosti, nenápadne, ale verne a svedomi to, zostaňme verni pánu bohu.
Poklad alebo perla na začiatku sú pred nami ukryté, ale je možné ich získať.
Božie králosť vo ako odmena za prežitý život je vec, za ktorú sa nemusíme bať,
predať všetko, čo svet poklada za svoj poklad, pretože poklad sveta zničí hrdze,
môže ho zovžiať môl, ukradnut z lodej,
Ale odmena, ktorú slubuje Ježiš, je stav radosti, ktorý si nikto nevie predstaviť, ako o niom píše aj svety Jan, ani o koni vidil, ani úho nepočilo, ani do ľudského serca nevstupilo, čo boh pripravil tým, ktorý ho milujú.
Prebrata alebo sestru, ktorý nevedia ešte povedať ako mária svoj rozhodne fiat,
môžeme povedať, že aj pred nimi bolo mnoho im podobných.
Frosar dovistačilo jedine stretnutie v chráme a začal novú etapu života.
V tom časse v roku 1969 vyšla kníha, ktorá sa stala bezcalerom pod názvom,
boh je stvoje, ja som sa s ním stretou.
Výho prípade to bolo čo si náhle.
Vyromnaný a nevyriací muž nepociťoval zármutok, ale nikto ho ani na nový život nepripravoval.
Skoro po 40. rokoch od náhlej údalosti obrátenia,
cítiť ešte vo prosárdovom rozprávaní to isté začudovanie.
Prekvapenie ako kedy si, keď onoho letného večera postretol boha.
Oťal vie, že boh jestvuje,
hoci jeho egzistencia mu ostáva stále s vyžornovostiou,
na ktorú sa nedá naviknúť.
Uvodi sme si spomenulí, čo všetko vieme podniknúť,
aby sme získali.
skali niečo pre obohatení nášho života.
Nelutujeme čas, peniaze.
Vidina obohatenia nás pováda v pred.
Bože královstvo nie je vidina, ale skutočnosť, lebo to sú slová pána Ježiša.
Ukončíme odtáskov.
Čo robím, aby som poznal a obsiahoľ najväčší, aby skonca trvajúci zážitok pre bývanie v Božom královstve. Amen.