Čo je náplň duchovného života?
Veda v ľuďi špekuluje pre mýšľa.
Najmä z rado mladších, alebo takých, ktorí sa trošku už rozpehli
a už sa cítia príliš silný.
To, čo budem dnes hovoriť vám, to je všeobecne známe.
Ale do toho textu, konceptu, ktorý máme, to priam sa žiadá.
Sú to sestry.
Trasto legy menujem a potom idem ozoberať.
Sú to dobre skutky, je to modlitva, rozjímanie, spytovanie svedomia, duchovné cvičenia rôzne,
mesačné obnovy, štúdia a vzdialávanie sa a poštoľat, práca, ktorou sa zaoberá kongregácia a životný program.
sú určité veci, ktoré cirke veľmi doporučuje,
ako kniazlom, tak aj vám revolným sestrám.
A cirkev si žielá, aby neboli to veci cúcie
tomu povolaním vstupňu.
Spomňujeme si aspoň na to najpoležitejšie meditáciu, spýtovanie svedomia, ruženiec, nášťova sviatosti otárny.
Viete, je to smutné, keď naplifla drevona sestra,
si najde čas na pravidelnú adoháciu
v zastavení sa pred Bohostánkom.
Pretože aj toto je veľmi užitočná potrebne,
čo potvoruje potom našu nábožnosť a svetlosti.
Pozrite, čo robia dobré skutky,
čo mu sú u nás dobre, nakomáhajú dokonalosť.
Pretože dobré skutky roznošujú posvedciúcu milosti a lásku.
Chovodili sme už, že dokonálosť spočíva vláske.
Sýhkem nás učí, že kto žije v milosti ako na dobre skutky,
zdokonali je sa vláske a prepravuje si v neby väčšiu sládu.
Čiže získava záslúhu,
Zastupanie závisla od nútorný dobro tý skutku, námahy alebo času, báli od ochorty človeka, je ostiahu bohu ale sestrý pozor,
hlavne odstupňa posledzujúcej mielosti, ktorý sme keď niečo konáme.
To je veľmi voľežité. A preto si to musíme často pripomenúť. Čím som vichiať otvorený pre bohá?
Tým je to lepšie. Po nich sa taký otvorený človek, pre bohá, sestra, môže robiť opričajnú pratováčku.
geniálnej dielo. A keď ja nebudem otvoreny preboha,
a nebudem v tej státnom stave milosti,
na višom stupni môžem by chvátežom,
a nemôžem vzískávať väčšej milosti,
aj total prakročom.
A preto rekoná se strán,
musí svoju čínos posledcovať tým,
že je svojnast Christom a obetuje sa v duchu láský bohu.
Otec Fader o tom napísal, že o dobrý skutkov rozhoduje láska z akových konáne.
Pohudka je dušo skutku, jeho veľkosť niezávisí od jeho rozsavu alebo trvania
Otsi aj tie sú dôležité ale od jeho určenia a toto je...
Umerne láske by jej súčasťol.
Podíte sa s níčkvým.
Dobrý umísel si máme zbudit hneď ráno.
Výtorov byte.
Zvláške, tíme robíš niečo dôrežíkej ešte?
Stáva sa, že niečo začne veľo byť dobrý umyslom čiženak česť Božiu a prezvásil duši,
neskôr sa dotoková.
zamišajú v mine, vylúčňajú do prevažnej núcké motivy a nakonec prevláde ju v pliví
mám týlostí, zredávostí, simpátie alebo aj materiánení.
Ste šoferky, pozdrejte.
Šoferí vedia veľmi dobre,
že nie stačí len riadý auto
pým smerom, ktorý sa gali na cestú.
Alebo treba stane regulovať.
Lebo niekzistuje úplne priamočná rábozovka.
Môže sa vyskyť ľudia jama, hrbor,
neopravená kradnica, ale i niekde spečenstvo, že auto vykúči.
A toto takisto musíme upravoť aj dobrý úmysel,
aby ho volnkajšie lákardla alebo zle vlútorne dáklonosti
nezvypí zo správnej cesty.
Lodíčku našej duše treba často usmermiovať, aby bezpečne plávala v prístavu večnosti.
No a na dobre skutky sú všetky činy, ktoré nie sú zlesaní v sebe, alebo okolnostia, ako nám ich predobro alebo počestných ciep.
Napríklad odpočínok rozpílenie.
Prihrejtosti získat zásluvi a možností zrečiť poklad minosti a svetosti sú teda stár.
A k smotelným hriekom je náružíme proces duhovného obovacovania,
naša duša je každý, kde my bude.
pohľadšia a dokonalejšia.
Ľakých východcí nieumennšie pokladňovskí,
ktorí sme si názromažňovali,
ale pozor ohľadzuje našech zťahy s bovom.
Dobre spúdky sú každodňedne
zamistanie, akvo nevykonávame výzlovne pre získ.
Skutky které sme ma dokomu mylstvinněstva povinosky vlastne odstavu, a poštoľa sú ovo všetko, čo je v súvadec pošlo voľno.
Nie každý, kto mi povori, panie, panie, voj je do mojej kralestva, ale tento po ní voli mojho chodca, ktorý je na nepesiat.
Druhá taká vec vážna, čo na to neduchovný život je modlípa.
Často by sme si malý tak hoznihnúť z vrotky srdca ako Tomáš.
ktorí Žišul, danie moja modlipa nie je len zbych, ale stály zlet srca.
Viete se stružne si povedaní včera, že bez modlipy sa nie možno spasiť.
Ani môžeme sa ani posvetiť, kto sa má modlým.
Modlým je najmúčiniejší prostrie do kdokonávostí.
Všetci svetí sa by značovali veľkou láskou k modlým.
Oni bysme to aj takto porudá cestrý.
Keď mám niekoho rá, tak mám, že si s ním očom pohovorí.
Ale keď na nieko mne záleží takto rozhodovť s kracliem, alebo samu vyhýmám.
Víte, jak je to zlášne návonie, keď som bol.
Tam som ja vedel, o čom klapci rozprávali, a nemusel som tam by rozprávali stále od to místom dokoľa.
Ono počul už 30 razy, 50 razy ten zážitok rozprával, prošku zmalo poznem, a stále si to rozprávali z dlhých výhledek.
A to niče bodo by je daná šamotný pá.
To je vnútro tieta ľadka.
A preto sa sly.
A sme niekoľko takým vodom o modlíte.
Možná to preduhy vaše vedomosky o modlíte.
Výte, sa s tým širšom zmyslem o týpat
to je na rúžné postrignutie dužšej človek hrad bohu.
Aby sme sa mu klanali,
aby sme mu ďakovali za dobrodenia,
aby sme prosili odpustenie za našej hrychy a umielosti.
Táka mô týpa osveciuje pretože
bo nabuzná šabu šul bohu, hod putavajú hod ceba.
Stvorenia!
a najmä na to mňa myšlený kamiatur špani.
Modlíba ten asť spáne s bohom rozumom a vorom našu mysl a srdce,
a pre to človek boha lepšie poznáva a vor neduje.
A toto je rečný život, aby poznaný teba jediného práveho boha
a tobo, ktorého si poslal Ježišak Christa.
Vždyte, modliba, ta zjednocrie nás zbožov voľ,
kto sa klania a kto ďaduje bohu,
riady sa jeho plánny a príhazny
a kto prosi odpustenie súčasne aj slujek,
že sa nie vztyjali od jeho zámenu.
To už niečo znamená.
A môžete pa teraz pripodobnú je bohu.
Keď sa duša povrúži do veneplnosti bovských vlastnosti
a dá sa nimi preniknú stáva sa podobno bohu.
A v tom spočíva svetlosti.
Je to užho vzmysle motivá to je prôzba, ktorou sa obraciam náhocha vo svojich potreba.
Aj v tom vzmysle motivá podporuje to konáloz, pretože rozmožujú
a postoviť svoje mielosti,
vriatečnosť
Mielostí darincha svetého a sprostredku je nám mielostí, ktoré potrebuje.
aby sme môli žít svetom.
a preto podľať nároky 30. kroncínu o dobrý skutkov napomáhal raz v Lámský.
ale okrem prosi môžeme roznoženie ladsky a mylosti aj vy prosi, ako nás toučí, paní Žiž, prvých troch prospát, modlětky, počenáš.
Aj církem sa nád 30 u jedinu obľudnice z rok takto modlí.
Bože, roznož nás vieru, nádiej a vlávstu.
Ješiš, nás vyzíva, aby sme prosili.
Sľupuje, že nás vyslíši.
Je vždy pohodný pomoc nám, aby sme rastí vlávstve a to po návosti.
a viete, že proset na mňodepa je sama o sebe účinie vžia ako dobrý skuto?
Pozdríke, kto má na duši trijek,
za dobrý skutov si nemôže zaslúžiť osvecujúcú mielosí,
ale môže môžete môžete vyprosíť.
Dobrý skutok dana práno na odmenu.
Teda obrácie sa nabožil z pravodlivost, kým modlí pa sa obrácia nabožie miostudienstvo, ktoré písriší človeka a dvíramho s rierku bez jeho záslu.
Modipa, ktorú vykonáme milosti, je súčasne záslužná i účina.
Dáva nám tisto právo na roznoženie lálský a obyčanie dostávame viac, knež si zaslúujeme.
A sme milostí mohtí, bo si môžeme vykrosiť niektoré milostí, ktoré si nemôžeme zaslušiť na výklad koniečnou vytraválosťu, lebo to je dár a nehodmená.
a círke vás predobu báda, aby sme prosili svetu pánu, že by sa za nás prihovadala vodinie smrky.
Teda budíme sa za dobrú smrť, za koniečnú vytrbávací.
Sestričky si slyknu nárobyť viedakou vožnosti.
Jednanajne strane dobre, strávne, ale nie tedy môže to aj škodať.
A prepozkud me sa je natin tak trošku zamyslili.
Prehovičajnou krestiana je to slačujúce, keď sa modlí váráno a večer a mňa ďalú sa zúčasí na svéte omši.
No pre reho Rusesta
ktorá seriósne túži od dokonálusky to nemôže stať.
Duchovný odsad musí odľa okolnosti a potreby určiť aj počet, čas, povožnosti a to búdť na každý dne alebo na týžde, na vysiac alebo na rok.
Jeďte sa ství obyčajne odporu časa, každý den sveta onša.
Prerevolno sa stvítoje, čo si samozrejme.
Každý den je svete trímanie i bakterinie vo vynimočnom prípade.
Rane rozímanie to by malo by denne začínanie dňa.
Náštevá útadnej sviatosti keď sa nedá vzdy ste mimo aspoň duchovne.
Rúženiec, krátky duchovnej čítanie, na plutni a večer spítovanie svedomia,
partikulár či všel veďmi.
A pravda, že aj vojtyžňová spoveď má miesto vždy duchovnom životi Rehovnej Srstry.
Mesačná obnova a prátá každý rok dokonne svičenia.
Sestry, toto nemým jenu vám len, že je to čo si samo zrejte.
Ale pretože aby ste tomu nadobúty aj úplne.
aby to nepolonil také, že to sa musí.
Že je to nariadené.
Prítázane prosti to preči.
Dať si niečo do toho svojoho.
Pitecestry, tieto program je vhodný skutočne pre toho človeka, ktorých se vedá o svojom životie získa.
Vite, môže sa aj zredukovať, naučite iné vezi, lenže týto niekomu už potílo.
Možete o tom pokrejme ištá, či máky skutečne duchá na úšnosky.
A tak či je to nemieče, tak na volnok.
Dobriečný karadistá rámky, sa umývalaňa pozravlóza v karvačijuž,
za tětvalní nienarás v gladoriho.
Je to malo, keď to bolo len na vunu, že na vunu sa modlím zúčasným.
Je to že to sa časť rozkváza, z tím opravdím.
Preto budá světo domáža opravdývaná božnosti je tušval duše měloval boha ako odsa,
a zakovalde obrýkazi a tak samu páčit.
Je to a hvasí matékická inľadkom pasy, stále sa opraciať sevedke.
A jeho ráským kar som govátak hábošu in človeť sa svoje srce a misel ukriemujeť na vôla.
Zláských nemú prvý pomínosť je mislý na nieho, dva na júch okiných a je preprávených na každú pobětů.
Duk motimpí to nieete da, dajaký neúčšitý povrčný sentimentalizmus.
Tery by stroskotal pri prvej prehášte.
Nieto sú chýl porvalizmus, ktorý vysa obmezi na odrecitovanie, dajaký porút, ale
a mi niebo skotný zméníčí od podľa vôle nieveskeho poca.
O pravdivý dôch mohým, by ktoré má vsevé čosíbovské, má sa akla pevnej mire, ktorou nie odtrasu ani keď najkáš výkáštovský.
Niedodocujie pre lešným pobožnosti a keď objárionábožnosti, bo chcami sme sa nuklánili v dôku a pravdě.
A pretopámišli, že hovorí prémotným veněho vortiemnoho vmakov povánem, a doporučí je modnitsak svojno odsory skritovský.
S urvozné definícije návožností. Skúzmy si i povedať aspomíjetnou.
Je to duchovra čerstvovský a šívovský,
ktorou láska v rás amigláske ragi alkotné konáme do preskutky.
Láska nastučí zakovavať pošie prikázania, návóšnost,
všakde, ktomu, aby sme jej zakovavali rádyskne a nienúk je nie.
Je to svová možeme čitáť, ktorou filo tej.
Čerý sa měto olešťal,
abnúskámi škapuniarmi, obráskami, renkriami,
krežíkámi Ďerúčenňa mí.
Kedy korával glade a dorácie k trídu a nomeny aj nekovožností, ale mi kryvizovat ochomárad posudzovam.
Traklil čas klebikami zvedávoskyo a sa nedbala bi sánklarné úvinosky lásky,
spravotnivosky veľnosky pokory, znášanivosky pokúškania.
Tak by si zásluží od ríčitku, tôrú vokhadresoval po bývakie rôm nieru sa nemá.
Ten tôrúk má podskývalen ústami, ale je ostatce jeť aleko vodôňa,
protože jej vásen kumě neúčený kľudským prýkazom.
Je tě polobý dánek, kéby sme mômniších stánk spôjínurť z bokov.
Ustávična môdný boučí už pretože sme vští, odkázanie nábovane,
okretože takto rýchtojšie kračanek s vetosky.
Vetieši šterý sú sprykazuje treba sám vštímodný a nie tád sa mít dis nekúti.
Opakú je to pánik s vetím pávolo.
I nie sa modlíky.
Znažuši luteza zeskuse na sny viemé, že je dňu každého svoju místného stane po vznášach v boku.
Tu musíme več skopni, ak sa napť o podarejítole.
čo možno najloší, a tu ona pomájú časte návočné zdychy,
myšný, kana priktopno zbožil, zbudem je dobreho úmyslu,
konačšetko prebová ani prestovujem.
Šak musíme si poslujovať k duchámovný dí,
čiže pokotú pobětovarkou vžetko čokla náme,
a úplne sa podliakí jevo boli.
Sveté augustný často vovolíval, že treba samotný to brým vyskutkami, a svetný tomáš vovolím trgíže čové samotných žli, keď svoje život upr Jámi je.
a súčasne ideologáner ráner hovorí, že treba niechak potvorene serce ženáš důk musí vedni.
Tým cebo vydáče, kustálišta modilba je mutorní, okortní vôstoj, a stále očakávanie stretnúky an zvojom.
Sestry sú rôsne druhý môvví.
Jedané skítilom metodíterské lišiškovej, tak zvanej maléj cesty,
to raz je núčušovala kačný problém, čo by slient dějná duše.
Vodlipad je sa very ako zlet k sancám úprimý pohľa,
do neba víklých děžnostkých, alevských, bolých i rádoských.
Na nehozí, moď je pa je je to duchá, veľké sa dobro je moď výdeľké úmenie.
A každé úmenie ma svoje pravíka.
Je v jedná, ale spôso močným být, ten je trôzdný.
Je ústná imentalna rosmovaliť citová súkromná výtúrkická.
Načša doba, ktorách vána podstadu a autončišnosť, pozerá na úspomodil vukryklícký,
ba mnokrát odmětáto.
Šeci uzdávame, že je iné odrecitováť, pa je akumodil vuká iné sa no dými.
To ti svojkez pamtežký uz 10.
Poďá stary deprimíc je, hovorí, že ustávodíba sa konadustami výslov a svarcom.
Možnú joké a drék porulou naučenou spameky, alebo osobnými citami,
spoltánými slovami, ale teto posledné porme k modnipi krebardak prednos pred ostatných pretože
súvný zainteresované súčasne pozornoský láska.
Kým mohlým vektoru jsme sa napučili spámenky, alebo je očíkáme skrišky často nie je účasná.
Sada budu ba akúbí na lásu seldráma kôno.
A na také grama hlonove dúšvět si ďažkala úsvetat rezlí a vilskát.
Dali sa dorezitovania toľkých modít je stávo vehemensió parýprostiô, že to ropí moje,
a keby malýcháš výgen odrezitovaný hromatú modít je a celý chytros po nít útok útok útok.
Možno šele vysky už mají súťaš, to zanáň rýchlil šlep pomodlí,
všel tárakov jedna skupina kniazolu, a podomto skúšali aj na...
Ďušenci. Pyti za kruko za pomocnilo uženiať za sedemínu.
Taká všakou záštou budu, k náskými tomu aj skráta.
Na lepáta kýto vysná modipá.
Má preň sa veči výsknán,
únový času na
Načas, zastavení krátí zdi, ako vérvý vôl grezítovat.
Musíme sa modných srcom.
A psa všadu, skontáne, modný pís srcám,
záboj já aj ústa, že rezítujú alebo stývajú,
je to ešte krajšir.
Aj kelo patri pánvy, a vedom musí zdávať s lávo.
Je vokšetkom, služba, kúšet a s váštátý znešeném čimnoský ako je modlíva.
Šorej dostava jazyk, aby mím pospeboval pán.
Jo slova sú priamakobý okrovskol výžvom, kášto dědanotných vás,
sítmú mohá trošku zovšete,
u trafená ako aj sa každodne mých všímov.
Nazyba je modnivovérnosti a istotný, modnivov nežistnej služby a bez ľudské podmeni.
A potom pokračuje, tvojechot možete ich občast na mamami parie isti.
ďkry sať nám zdá, že je cházaš prenspust a nie zoseca.
A či měj je terevšie, aby a skonku ustášť je zvede povali bohá po kým člodem,
neomiem je celkom a mám sestlimotriva je čin vnos dúšie.
Na treníto pôvět, že jen treníto
Všim dokonalejšia všim mely sa mani zúčasným kielot čiže motá.
Je to všadný vyspečká.
So pizma, ak sa moje ruky zotnú moj dup sa modlí nečši, a sa moje kolena zónú moje srce sa posbygne.
Ak sa rame na rozporia túša sa rozpliň je pret pano, a mo je ustraje stvot, mô na hore zastivačke dokonaleši a veletneši himnúz sa.
si treba izskontrolovat, ako sa preženávame.
Kde to žené kedy to je k nás za sveklených poslov,
výzeraš, trošku, pomítsky, lehračné.
Vytože znak kriča robíme častoru.
Uvedovici čo tu znamená?
Já televízná vám viemu postlo a šolečenstvo ježiša kristá.
Albo, za dývajne sa na skúm se strú, pítené sa je tak druhé,
či naše ukroň, poklapky, klapanie si, dršaniej těvá,
či to tieštky nie má čo si výlečši.
Kredo, ktoré zaspývá svúský sýco hráne, argonanysky,
drosokrý, ani najemníštý vlast na búšem.
Viete, u nas to nieslíkom ale v orientami krejnách sa modlí a je ritmo keľa, a je chminskými bohými, ale to znamená, že našie keľa by sa modliť takým spôsobom ale privedam.
nikdy sa treba sa neslej fajnáť obsať, toho čo sa modlíme na mié tý formul, ktoré majnečio povedáť.
Věk je pretože mínosky sa na to niekbalo, a mohli bát sa obyčají len z dredu kovala na kurnúny.
Nesad do ušiáleho vyopáčnej híky pretože za sa odmětáme všetký v kurnúny modli by.
Každé, že to nagranieť vlastnými slovami, a to za sné je možné.
Minuleby hovorí na špámisku mám 10 zikaplaná, ktorí dokom sa aj slova prevenenia hovorí vlastnými slovami.
Ak je môch vám vyskú napisátofiz, ak je zmohedrétim, za mým posváľami sa môto poveda,
ktorým čakto je niešu normálne, tež šíte, tež pre šíte,
nájde môchovrím red, hajim.
Tato v leta premeniňa prísvete omší je hreservovaná niekontregácii, ale kriamo svete moho ocovi.
Ké sa preklada výsala Slovenský pan malý, tak museli troma svetovými rečami, je učených círpo, pek a doprostnúseli prelošít do slovmi text slov premeniňa.
Tam ismysa mi je chart solovo, zmeni ani slovo svovo, ale keď se mi sliže to nie je spisovné.
Musi sa podriate, a vejkém, a to je doťaškýl podriate sa.
To sú skudoče veľmi vášné veci, a volubí vydávaj kevy smet sa dreteli modli vlastnými škýmkami a slovami.
No to sa na dela rás nie darý, lebo nám kývá vôľa a skobnosť.
Týto pripaduje rozhoduje sa pomoc, ktorý nám môžu poskytu informuj, a obrány čišle v odlobe slován, ale vokúralné úkony.
Opravdiva námušenska spůlsenos sa výkryškali so vás.
uklok a korulak.
Začechočíkovi alebo kto je, chladni a sukopádni môžu,
dar niečo skěplání autora, ktorý výadil vlastnén cití.
Vyďame vávmáštropo je zjechrinov veť a naknúj týmý.
Uvěrať a zjechrýu veť a výgutnává, a dát sa poznavali.
s niesbožským dotikom, a tentického umenialo díkdi,
traje delychrava, kde dvět zbudí, trebalé cítí.
Včetzi sme zájstie ani rás už pocekili poznašajť sa silu motinti odčenáš.
Vybo ješiš kristu zvožť do nej, svoji bosky záží toho, a nie možno ju prešivar kestou a být a je nás neprenikla.
Potom je možný vás draba z Marija, je to nieme skivbostra, to nýbomad stv.
Proseplní výkrý celý zirký všetký čemas.
Ješiš krystvu spôžívali týštrávičné pornulí modlipi, a práve najkáme tnejších výlám životá.
Spomeňme si pripozlede večer.
Odriekál poprátne motíky, nakriečí samodil slovávým všanom.
Oče našto je takisto v hormula, ktorú nás v nám už ješiš.
Je to vzor v hormu.
Môžno rohlične na budogreva vali tak si môžno vysveteže evaniliú podávkaša, je jeho znenie v pozvenenie neatropu, kráčne nieskumentuša.
Povedzme žený potrak, ale povedká sláme.
Ďaký vťros je neprejkéme bez pohnukia.
Niektele popunici treba vaši?
nebo ukrievajú silnú duchá.
Zasajne vytiál svôjícíky a pretosú také bezprostrňe,
že nie je potrebné draga.
Inedí ráci.
Ako napríklad môžeme skúmenúť z námých válostr v materýchlíkán, ale povžal mizerele.
Alí povčan skonžívoť je dákteré stvoliosné výrazí, napríklad do prigent, dovideniať s boho,
Ďasne a všelbenzne, že sa rít možno kášku zriekloní.
To je ste možno půvedajte aj oni, který krátky, možný papre,
strúčne viedria nábočenské krátátky,
sú sú hrnom cítou, čo dostrali pomíbo želásky v búšjak,
které si kjeto výrasím sa výzaprokram slyva proštolátu a sa na búši vota.
Sestriek veľký misty, kváš, zvašé je vevole dominika,
takto nám výsádu, ako skieboľa s lami rásku kvorizrnu,
a kezplnia tento svojí cír už nesupotrebné,
Ďbá na prostělku, tak aj môkajšie rôlmi motivný majú podporvať nábožnosti a vidíkovat k vôňu.
Ktecí chrisť, že tak vôňa tý vycháca sa srca nechajúsku motivnú a vennúj sa motivný vestarca.
Vynim kutvoria motivný, ktoré pred pysvěc jergého, ale na věrlu je spovedný a kutorým sme sa zaryzali s ľubom.
Da, ta mentala mutipa je i tými rôslovoro svovo, bez môkajších svovo, je to pohľadlásky návola,
ktorý predjíva mělský odduší.
nebo možeme na svad každý v dôtovný skuto,
který zméruje vzbom, poznamním alakskolu.
Napríklad, kvíšeníka námma medikácia, spítomanie svedu miar, skudenila.
Vásky všetkých je to skudky na zpoznášajú vôlu.
Stávala, pošti, menej, vodnol.
Výte v tedy podporiu rás našel v jedi a čenozky.
Súškolodne vyskoužívo tak, ktorý spočíva vo večnom požívaných a výgení bohávásky.
Teda taká tomu típá je v pokran pre dúšu.
Svetá, terezi a píšie bôsli je akúbiú grafí takto.
ďestává na motivbá, je pošie príjaká rôla.
Intimnestrednutie z Bogomlávský, a volnútolno rad je povorí, modíklá nevěvo velkých myšlíkách, ale po velkých láských.
Nikedy to tak zvládlať človeká, uvasť vám nemajú alebo som už tak spôčensť deseské,
po to referujú sa pochierajú smíšlienkami po meditácii.
Kéto zblánuté toch poriánku, na nebú velké niebezprečenstlo čepočas,
celou rosímania ona remíšla čím osvrní spoločenstlo.
Jakoná mala víni, kajú slúmišlienku, na ráče by si útala pátentovanie.
Modlipa, kristová, kovôly sreky pavôl.
Jedem je to kýši vok, a jedem je prostrédným mezi vokom, a jubný človek ješiš kristus.
Niedvý kominot spáci je nechristový, zľadu namotný kújížiš kristus je...
zváčný zposobom k rozpredních mezi v bohom panami.
Máme mnóstvodzí kátou spísma sveteo na uzbudenie modlípí.
A najmely je obrátne modlípí rygórkické modlípí.
Poréka se svysú kresná, ktoré sú odševéní krásou.
Menta mej modlípí, a preto opušajú kúsmom modlíbu zanitvávajú rygórkyu
a všetkočo mástia vomkajším kultu.
V roku 1986 svete oficil, zavrnou mětú týč odbregili, že ústa hodlívaní užítočná, ale je to iba prázne rezitovanie, že stývale homšie kásno jedungické hodlíky súlen vomkajšou ostobou.
Na svedu ani nítar sú asvedu oficia ale mútor na krasa,
a je veľká tu účinos, abysme si obluvili lík durky ú, avunka išie ompratili.
Lytokyčka modíva se sprieť, eberená, půleť na modíva,
ktorá sa kuna meňe celé v sírky.
Pozrieme se mknáklý, kývky vzvete on čerko eukaristýla, tak ďalej se strý.
Zmysalo životá notných býjeton, že sa, čo najdúkláreške splíme za životom.
Zmýšť ráním a motnýmkov ješiščar 300 oznámená, že sa bôbu klania meďakujeme můprostíme odpusteniem, a mimoz s kristom.
Kvíš to vým, askeže kvísta.
Je to modí 20. a cifkej je tajone telo kristolo, jeho predložení, je o výstořické těreděch, o niehváda a mi smet budí.
A preto keca modíš, nie modlí sa sana, ale ješišený kristoví si spojáza ušetkými kudmi, je od tajone koteľa.
To je motivať spoločná kolek týmla, je to motivvaň rezerkri.
Tvôjá modí vámá, na toľko hodnotu, na toľko je to kristovom odnipov.
Osámoní kete, a stôjí predocom, ako večných nás, aby sa vrigováral sa tých šovňom a skrezemého pricházaju odsobí.
Sveti to mašno vori, že ježiš kristu s praci poza dvojaký s pozovom.
Predskavujem mnúčku prírodzenos v jednuté jeho osobi, a potom viatmým tuštú.
toru má vývo najsledníšia dúša po našej spase.
Sýdké vžetá od nás lidu rpickomodný bú.
Pekia mozejva, a zadezli je učasky na svojte obší světovskia,
spoločnom rezentovanie mogník je, ráda sa spájají,
zoslovámi s febov ogradmi.
Tedy sa bude, že môdnýc polus kristom a zôšep tými kresťami a tvoje vlast prevesme kristus i cirkér.
a na se ství preružné teraz tuto na šutému.
Utročne sa krásne užítku naporní modlíbi.
Vytvím si vytili, povedak ještě veľa kraješný svov na tuto tenu.
Vytili, na povedak a sameta je preživaté tu nakonite o duchobnému života modlím býtu.
Ale se slymoje, niechajte tu dupomňcevičenia povedia žietu strávane.
Niekma svôt vrediáliskélem tom dělej po kračovanie.
Ktož je to to, čo sa páči panobovu.
Nie máky nikedy pocit, že to je stráta času, alebo, že to stoje inť za to, že sa to zreduku je najmyná pečerného nímí, alebo řesný plnáho človek odloží.
Je to veľmi váč mátec, moťmi váču za světia nejkosoví.
Když si strým.
Ako za darko znak na človeku, že sa mě umnýva veľmi rýchlo, alebo pésvě z nejděmo.
Tak sa to veľmi rýchlo, da spoznať na človeku, že sa malo modli.
Je to je čo stí, čo ščúleka výháza, výšaruje, to čo ščúleka na to rňa.
A pretvevi svovám prejádi. Tak zúkujem jom sať zábí.
Zvan skutečne výchádzalo.
Nejáme si se snažili navonok to nejakým prekanej spôsobom dach.
Ale výchýbom nutri.
A mi to poľto prekázalo to nie výchéľnutú aké si káma živarenie
duchokné navkoli, navša spôlse strý.
Vy tiečas tu dať tak výmaž, že ako sa môdnia s nesprýv, že tak veď mám úplutom kúžete a mám úplutom regácii.
Vy tie náda moh sa vôvori, ako vujandujanej.
Žatú si faráva hlavnici výprostiach, takovu mám.
Na tvé je tu klas.
A ke si vyprosí, keví, sfonu se strý,
a vaši nás turkiny je tady.
a in budú.
Vytidé skuteši krasek je vidiať, mohadej sestri, staršie, zbožinanský, váskej.
Týdje, že úvšasné.
Kto máš amlátus nás pekzváza, niekedy vytidé tak útiať.
Načak stovou.
I naši kisarami modnými toček to pekne, ale niekedy je pro dám.
Zadnivajme sa niekedy na tý starší naši.
Ďastlúbraťový na vás vým těži.
Na výstači svoje stří, zvrkysikrtať vášných strců, že na vás pozarají počí mladí se stří.
A keď mladí se stří vás potrebují.
Toho vluchá na vým těži.