Meditácia Ljubomíra Stánčeka, streda 10. týždňa v cezročnom období, Matúš 5, 17 až 19.
Som spravodlivý kresťan podľa Ježiša?
Brate a sestry, možnosti sa v živote stretli s podobným príbehom, ktorými rozprával aj jedna staršia paň.
Hovori
Boli sme dvaja súrodenci, ja a brat.
Pred nedávnom, keď nám naša už stará mamička ťažko ochorela, ani sa neukázal pri jej posteli.
A keď zomrela, ešte si pýtal aj polovicu z podpory, čo som dostala na pohreb.
Poveďte, kde je tá spravodlivosť.
Človek čaká od ľudí spravodlivosť. Niekedy sa jej nedočká.
Položme si pár otázok.
Akú spravodlivosť čakám ja od ľudí?
Akú spravodlivosť sa ndodržiavam?
Akú spravodlivosť nám ukázal náš pán?
Ak sa nám podarí odpovedať na treťú otázku,
ak sa nám podarí prijadnaňu aj odpoveď,
tak nemusíme odpovedať na prvé dve.
Teda, akú spravodlivosť nám ukázal pán?
Všetky spravodlivé nariadenia by mali byť ukotvené v zákone.
a zaistie neušli vaši pozornosti slová žalmu
blažený človek, čo v Pána sklada dôveru.
Spomínaný zákon sme počuli pre dvoma týždňami
v uosmých blahoslavenstvách.
A že to Pán Ježíž myslí vážne o tom, sväčia aj dnešné slová.
Ak vaša spravodlivosť nebude väčšia ako spravodlivosť zákonníkov a farizejov,
nevodite do Nebeského kráľovstva.
Aká je Krstová spravodlivosť?
Je možné usvedčiť Farizev a zákonníkov z nespravodlivosti?
Tých, ktorí dávali desiatky skôprú mety?
Tých, ktorí sa dennie modleli, ktorí chodili do chrámu?
Tých, ktorí dodržiavali pôst, ktorí nekradli?
Čo to vlastne chce ešte Ježíš od nás?
Nestačilo by mu, keby sme boli tak spravodliví ako Farizei?
kresťa nemajú byť nasledomníkmi Krista, niejí nasledomníkmi Farizeo.
Ak by sa Ježiš Boz správal podľa spravodlivosti farizejou a zákonníkou,
tak Svet, ľudia, my, tak každý z nás by sme boli trestani zahoci ako maličkosť,
a kdo by chcel prizo takého králostva?
Kdo by chcel takého šefa?
V čom je rozdiel mezi spravodlivostiou farizejou a spravodlivostiou Ježiša?
Spravodlivost farizejou môžeme prilomnáť ku dvom rukan.
Obydve z výstražne s dvihnutým prstom.
Boli to skvôr dve trestajúce ruky.
Ale Ježišove ruky Ježišove dlane nám hovoria
poteku v mne všetci, ktorí sa namá hatejásť je unevený a ja vás poselním.
Ježišove roztvorené ruky v rávia, milo srdenstvo chcem a nie obetu.
Ježišova otvory na náruč sa nám plnúka,
vezmete naseba mojoj armo a učte sa odomňa,
lebo som tichý a pokorný srdcom
a nájdete odpočinok pre svoje duše.
A my vieme, že ježišove dlanie,
ježišove ruky vytvárajú otvorenú náruč
a v jej stredie je prevodnuté srdce.
Ak to s Farizeou si niechal prebodnú crce?
Spravodlivo s Farizeou a zákonnikou nemala ducha, ducha lásky, ale oko za oko.
A však pozor.
Pán neziemňuje zákon tonieba skvorná opak,
veď on hovorí ešte prísnešie,
ak vaša spravodlivosť nebude väčšia ako spravodlivo zákonnikou a farizeou.
Či to nie sú prisnešie slova, če vlastne spravod líbosť.
V kníhé Dozrie vaš bláske, Solivan cituje.
Jej základom a tiež základom dobreho, krásného a spravodlivého života vôbec je právda.
Ale právda, ktorá je zohriata cieplom srdca je právda zradená.
Viem, že energia srdca, ak to tak môžeme názvať, je láska.
Preto hovorí, svetý otec Blahey Pamedipius X-typ encykliké tak ako spravodlivosť nenahradi lásku.
ani láska nemôže nahradiť správodlivosť.
Lebo správodlivosť sa rodí v mozgu a láska v srdci.
Lebo myšlinka sa objaviť mozgu, ale mysel v srdci.
V tom je rozdiel, že ježiž nás pozívať do náručia lásky
a nie pod roku zákona, ktorá nám naháne strach.
Dobre, poviete si, ale ako to sú vy si s našim životom.
My sa voláme kresťania.
Vyznáváme, že sme kresťania.
Vy predsázme kresťania.
Ale žijeme aj ako kresťania?
Povedali sme si, že Kristova z pravodlivozie láskáva odpúšťajúca.
Z pravodlivoz farizev a zákonníkov je zámenna.
Oko za oko.
ktoré sa v životie viacej pridržiaváme.
Ak sa nám napríklad snážík dosi podraziť nohu,
kolkokrát sme mu odpustili, alebo kolkokrát sme mu za to podľa spravodlivostí
sa snážili podraziť obyďbe nohy.
Spravodlivos farizéou nepozna odpustenie.
Spravodlivos ježišová je predkana milosedenstvom odpúšťaním.
Spravodlivos farizéou je založená na vztiahu sudcu a obžalovaného.
Spravodlivos ježišová na vztiahu lásky.
A k tomu nám svety Pavel ukazuje cestu.
Čo by som hovoril jazykmi ľudskými a aníalskými, a lásky by som nemal, bo by som ako cvendžiaci kou a zuniaci cymbal.
Teraz už rozumíme, teraz už chápeme a teraz pánové slova prímíme a od teraz ich žíme.
Tak ako sa to podarilo isté paň, ktorá mala susetku a tá bola vočiniej naoko srdiečná, ale viac krády ohovorila pred inými.
Keď sa dopočula naseba klebety v tej prvej chvíli sa chcela rozbehnúť a poriadne jej by nadať, potom sa však upokojila.
O niekoľko dní sa stretla z priateľkou svoje susetky, prihovori sa je a braví, k čo musí sa vám priznám.
Bývam vedľa pani xy a musím vám povedať, že to veľmi milá pani a naozaj dobrá suseda.
Ani neviete, aká som rada, že bývam vedľa niej.
Pokol dá se za veľké šťastie, bydiej susetkoba viac, bydiej priatelkou.
O niekoľko dní susetka osočovatelka sa predstavila našej paní a takto sa je prihovori.
Chcel by som byť ozaj vašou dobrou susetkou, vašou priatelkou,
a zde som nie bola vždy taká dobrá vočinám, ako to o mne rozprávate,
odpustite mi a od teraz, od teraz budeme dobrými priatelkami.
A o starej klebete nepadlo ani slovo.
A oni dve se stali veľkými priatelkami.
Ej, to bol aleť ďach, to sa jej podarilo, skutočne, ale čo tam bolo zvlášne?
Zvlášne bolo to, že musela naša pani čo si prehľotnúť, ale to premenila na chlie blásky.
Tajomstvo bolo v tom, že vedela odpustiť zvlásky.
Bratia sestry, skuzme, odvážme sa byť voči iným ľudiam milosrdnejši, láskavnejši, ohľaduplnejši. Potom aj my môžeme dufať, túžiť.
Vás skoro mať istotu, že boh bude i voči na milosrdný, tak ako to spomína, istý Brooke Berner v knihe dozrie važ vláske, kde hovorí,
dufám, že pri poslednom súde bude boh voči mne niespravodlivý, áno, niespravodlivý, ako môže byť len ten, kto miluje.
Pane, aká krásne tvoja spravodlivosť, aké sú krásne tvoje slova, ktoré nás učia žiť, ktoré nás učia odpúšťať, ktoré sú našou záhranou, ktoré sú našim šťastím?
Keď by sme Bratia sestrí nájdenú Ježišovu spravodlivosť, ponúkli našim rodinám.
Potom nebudeme počúť o našich rodinách,
že by sa deti nemohli dohodnúť,
zniesť a odpustiť si ani prismetelnej posteli svojich vlastne hrodičov.
Nie, nebudeme to počúť, lebo do našich rodín zavita Kristus.
Kristus zo svojou milosednou z pravodlivostiou,
z pravodlivostiou otvorenej náručie a z pravodlivostiou lásky. Amen.