Milani atya: egy "homoszexuális" és "eretnek"
![](https://seedus0275.gloriatv.net/storage1/1ehsmqoifriascttrmxh803r8xky3hjwu1c15wi.webp?scale=on&secure=0z-cm5UuO7aM8PNk-peWKQ&expires=1724446231)
Milani részt vett azokban az iskolai kísérletekben, amelyek az iskolát megváltásnak tekintették a szegények számára, nem pedig a meggyónás helyszínének. Ezért a keresztény szimbólumokat és a szent képeket el kellett távolítani és a feszület jogosan eltűnhetett az osztálytermekből. A Lettera a una professoressa ("Levél egy tanárnőhöz") 1968-ban a kommunista diákok tiltakozásainak a kiáltványa lett és hozzájárult a sikertelen iskolai reformhoz Olaszországban.
Amikor 1954-ben Milanit áthelyezték a 100 fős Barbiana egyházközségbe, azt írta az édesanyjának, hogy "bárki számára nyilvánvaló volt, hogy száműztek ide, mint egy homoszexuálist és egy eretnek demagógot, aki valószínűleg el is ismerte a bűnösségét, mert nem tiltakoztam." Milani leveleiben gyakoriak a homoszexualitásra és pedofíliára való utalások. Még Alberto Melloni, Milani egyik mentegetője is, Milani a fiúkhoz való fizikai vonzalmáról beszél és beismeri homoszexualitását.
Milani főműve Esperienze pastorali ("Lelkipásztori tapasztalatok"). A La Civiltà cattolica 1958-ban azt írta, hogy "tele van rögeszmékkel és ellentmondásokkal". Az Esperienze pastorali-ban Milani a következőket írja magáról: "Elvettem a békét az én népemtől, csak ellentéteket, vitákat és ellentmondó gondolkodó csoportokat szítottam. A lelkeket és a helyzeteket mindig azzal a szigorúsággal kezeltem, amely egy mesterhez illik. Modortalan, tiszteletlen és tapintatlan voltam. (146. o)"
Kép: Lorenzo Milani, #newsXlvgnkcmea