Instrukció a gyógyító imákról
![](https://seedus4268.gloriatv.net/storage1/fvvqe5ku5s7m36zlcb0xlf88tee4v28zaer6mhz.webp?scale=on&secure=c2HGH7A8zMV-1jD-X7u2jA&expires=1724521549)
2000. szeptember 14.
Kézirat
Fordította Márialigeti Bence és Krisztina
Lektorálta: Dr. Kovács Gábor
Bevezetés
Az emberi szívbe mélyen belegyökerezett boldogság utáni sóvárgás mindig is együtt járt a betegségtől való megszabadulásnak és célja megértésének vágyával. Ez egy emberi jelenség, amellyel ilyen vagy olyan módon minden ember találkozik, és amely az Egyházban különleges visszhangra talál. Az Egyház értelmezése szerint ugyanis a betegség a Krisztussal való egyesülés és a lelki megtisztulás egy eszköze, azok számára pedig, akik a beteg emberrel találkoznak, lehetőséget nyújt a szeretet gyakorlására.
Ezen felül a betegség mint más emberi szenvedés is olyan állapot, amely különösképpen imára hív: mind az erőért, hogy a betegséget hívő értelemmel és az isteni akaratot elfogadva tudjuk vállalni, mind pedig azért, hogy meggyógyuljunk belőle.
Az egészség visszanyeréséért való imádság az Egyház minden időszakában megtalálható, természetesen a jelen korban is. Bizonyos szempontból újdonságnak számít, hogy szaporodnak az olyan időnként liturgikus ünneppel összekötött imaösszejövetelek, ahol Isten általi gyógyulásért könyörögnek. Sok esetben, és nem is mindig alkalomszerűen, azt állítják, hogy valóban történtek gyógyulások, és ennek következtében az az elvárás alakul ki, hogy ez más hasonló találkozókon szintén így legyen. Ebben az összefüggésben időnként egy feltételezett gyógyítási karizmáról beszélnek.
Felmerül a kérdés, hogy az ilyen imaösszejöveteleket, ahol gyógyulásért imádkoznak, hogyan kell liturgikus szempontból helyesen megítélni, és mindenek előtt, mi a feladata az egyházi hatóságnak, melyre tartozik, hogy a liturgikus ünnepek helyes lefolyása felett őrködjék és ehhez megfelelő rendelkezéseket vezessen be.
Éppen ezért helyénvalónak látszott az Egyházi törvénykönyv 34. kánonjának értelmében egy olyan instrukció kiadása, mely mindenek előtt a helyi ordináriusoknak nyújt segítséget, hogy a hívőket ebben a kérdésben jobban vezessék, amennyiben bátorítják azt, ami jó, az elkerülendőt pedig kiigazítják. A fegyelmi rendelkezések megértése és helyes besorolása érdekében szilárd hittani alapra volt szükség. Ezért az említett szabályozásokat egy, a gyógyítás adományáról illetve az ezen kegyelmekért való imádságról szóló doktrinális rész előzi meg.
Teljes cikk