Slovo „milosrdenství“ – misericordia - se skládá ze dvou slov: bídy (miseria) a srdce (cor). Srdce označuje schopnost milovat; milosrdenství je láska objímající lidskou bídu. Láska, která „vnímá“ naši nouzi jako svoji, s cílem osvobodit nás od ní. „V tom se ukázala Boží láska k nám, že Bůh poslal na svět svého jednorozeného Syna, abychom měli život skrze něho“ (1 Jan 4,9-10). „Slovo se stalo tělem“ – Bohu se nelíbí ani gnosticismus - s úmyslem sdílet všechny naše křehkosti. S úmyslem zakoušet naše lidství, až do té míry, že na sebe křížem bere veškerou bolest lidské existence. Taková je hloubka Jeho soucitu a Jeho milosrdenství: splynutí za účelem doprovázet raněné lidství a pečovat o ně. Žádný hřích nemůže smazat Jeho milosrdnou blízkost, ani Mu zabránit, aby udělil milost obrácení, jestliže Jej prosíme. Hřích dokonce umožňuje, aby ještě mocněji zazářila láska Boha Otce, jenž obětoval svého Syna, aby vykoupil otroka. Toto Boží milosrdenství nás dosahuje darem Ducha svatého, který ve křtu umožňuje, tvoří a sytí nový život svých učedníků. Jakkoli mohou být hříchy světa veliké a těžké, Duch, který obnovuje tvář země, umožňuje zázrak lidštějšího života, naplněného radostí a nadějí. S radostí volejme také: „Pán je můj Bůh a Spasitel!“
papa František
12.12.2015
ikona svatá Faustyna s obrazem Božího milosrdenství