Denní liturgie (Cyklus - A)
m.liturgie.cz/misal/06mezidobi/01_03.htm1. čtení:
Čtení z první knihy Samuelovy.
Chlapec Samuel přisluhoval Hospodinu pod Elim. Hospodin mluvil v té době zřídka a vidění nebylo časté. Jednoho dne spal Eli na svém místě; oči se mu počaly kalit, takže přestával vidět. Hospodinova lampa nebyla ještě zhasnuta a Samuel spal ve svatyni, kde byla Boží archa. Tu Hospodin zavolal: "Samueli!" On odpověděl: "Tady jsem." Běžel k Elimu a řekl: "Tady jsem, volal jsi mě." On pravil: "Nevolal jsem tě, vrať se a spi." Šel tedy spát. Hospodin zavolal podruhé: "Samueli!" Samuel vstal, šel k Elimu a řekl: "Tady jsem, volal jsi mě." On odpověděl: "Nevolal jsem tě, synu můj; vrať se a spi." Samuel totiž neznal Hospodina, protože se mu Hospodin ještě nezjevil ve slově. Hospodin zavolal opět Samuela, potřetí. Vstal tedy, šel k Elimu a řekl: "Hle, tady jsem, volal jsi mě." Tu Eli pochopil, že chlapce volal Hospodin. Eli proto řekl Samuelovi: "Jdi spát. Bude-li pak volat, řekni: `Mluv, Hospodine, tvůj služebník poslouchá.'" Samuel tedy šel spát na své místo. Hospodin přišel, zastavil se a volal jako dříve: "Samueli, Samueli!" A Samuel řekl: "Mluv, tvůj služebník poslouchá." Samuel rostl a Hospodin byl s ním a nedopustil, aby nějaké jeho slovo přišlo nazmar, takže celý Izrael od Danu až po Beršebu poznal, že Samuel byl ustanoven Hospodinovým prorokem.
1Sam 3,1-10.19-20
Žalm:
Hle, přicházím, Pane, splnit tvou vůli.
Pevně jsem doufal v Hospodina,
on se ke mně sklonil a vyslyšel mé volání.
Blaze tomu, kdo svou naději vložil v Hospodina,
kdo nic nemá s modláři, s těmi, kdo se uchylují ke lži.
V obětních darech si nelibuješ,
zato jsi mi otevřel uši.
Celopaly a smírné oběti nežádáš,
tehdy jsem řekl: "Hle, přicházím.
Ve svitku knihy je o mně psáno.
Rád splním tvou vůli, můj Bože,
tvůj zákon je v mém nitru."
Spravedlnost jsem zvěstoval ve velkém shromáždění,
svým rtům jsem nebránil, ty to víš, Hospodine!
Zl 40
Evangelium:
Mk 1,29-39
Církevní kalendář:
sv. Pavel Poustevník (+IV.stol.)
Narodil se v Thébách v Horním Egyptě. Za pronásledování byl udán jako křesťan a utekl na poušť. Našel si místo chráněné skálou, s palmou a vodním pramenem. Žil tam v přísném odříkání po 90 let a s nikým se nesetkal, až jej objevil 90letý poustevník Antonín, kterému cestu ukázala zvířata. Oba poustevníci spolu hovořili, a Pavel požádal Antonína o plášť darovaný Athanášem, aby ho v něm pochoval, protože nadešla hodina jeho smrti. Pavel skonal, než se Antonín s pláštěm vrátil. Antonín jej pohřbil a vzal si na památku jeho roucho z palmového listí. Pavlova postava je nesporně historická a jeho život vylíčil svatý Jeroným r. 376.
Ve 12 století, za císaře Manuela Komnena, bylo jeho tělo přeneseno do Cařihradu, odtud asi v roce 1240 do Benátek a pak do Ofenu v Maďarsku. V Římě se nachází část jeho hlavy.
catholica.cz/index.php