Téhož dne se dva z nich ubírali do vsi jménem Emaus, která je od Jeruzaléma vzdálena asi tři hodiny cesty,
a rozmlouvali spolu o tom všem, co se událo.
A jak to v řeči probírali, připojil se k nim sám Ježíš a šel s nimi.
Ale něco jako by bránilo jejich očím, aby ho poznali.
Řekl jim: „O čem to spolu cestou rozmlouváte?“ Oni zůstali stát plni zármutku.
Jeden z nich, jménem Kleofáš, mu …Více
Téhož dne se dva z nich ubírali do vsi jménem Emaus, která je od Jeruzaléma vzdálena asi tři hodiny cesty,
a rozmlouvali spolu o tom všem, co se událo.
A jak to v řeči probírali, připojil se k nim sám Ježíš a šel s nimi.
Ale něco jako by bránilo jejich očím, aby ho poznali.
Řekl jim: „O čem to spolu cestou rozmlouváte?“ Oni zůstali stát plni zármutku.
Jeden z nich, jménem Kleofáš, mu odpověděl: „Ty jsi asi jediný z Jeruzaléma, kdo neví, co se tam v těchto dnech stalo!“
On se jich zeptal: „A co to bylo?“ Oni mu odpověděli: „Jak Ježíše Nazaretského, který byl prorok mocný slovem i skutkem před Bohem i přede vším lidem,
naši velekněží a členové rady vydali, aby byl odsouzen na smrt, a ukřižovali ho.
A my jsme doufali, že on je ten, který má vykoupit Izrael. Ale už je to dnes třetí den, co se to stalo.
Ovšem některé z našich žen nás ohromily: Byly totiž zrána u hrobu
a nenalezly jeho tělo; přišly a vyprávěly, že měly i vidění andělů, kteří říkali, že je živ.
Někteří z nás pak odešli k hrobu a shledali, že je to tak, jak ženy vypravovaly, jeho však neviděli.“
A on jim řekl: „Jak jste nechápaví! To je vám tak těžké uvěřit všemu, co mluvili proroci!
Což neměl Mesiáš to vše vytrpět a tak vejít do své slávy?“
Potom začal od Mojžíše a všech proroků a vykládal jim to, co se na něho vztahovalo ve všech částech Písma.
Když už byli blízko vesnice, do které šli, on jako by chtěl jít dál.
Oni však ho začali přemlouvat: „Zůstaň s námi, vždyť už je k večeru a den se schyluje.“ Vešel tedy a zůstal s nimi.
Když byl spolu s nimi u stolu, vzal chléb, vzdal díky, lámal a rozdával jim.
Tu se jim otevřely oči a poznali ho; ale on zmizel jejich zrakům.
Řekli si spolu: „Což nám srdce nehořelo, když s námi na cestě mluvil a otvíral nám Písma?“
A v tu hodinu vstali a vrátili se do Jeruzaléma; nalezli jedenáct učedníků a jejich druhy pohromadě.
Ti jim řekli: „Pán byl opravdu vzkříšen a zjevil se Šimonovi.“
Oni pak vypravovali, co se jim stalo na cestě a jak se jim dal poznat, když lámal chléb.
Lukáš 24, 13-35
a rozmlouvali spolu o tom všem, co se událo.
A jak to v řeči probírali, připojil se k nim sám Ježíš a šel s nimi.
Ale něco jako by bránilo jejich očím, aby ho poznali.
Řekl jim: „O čem to spolu cestou rozmlouváte?“ Oni zůstali stát plni zármutku.
Jeden z nich, jménem Kleofáš, mu odpověděl: „Ty jsi asi jediný z Jeruzaléma, kdo neví, co se tam v těchto dnech stalo!“
On se jich zeptal: „A co to bylo?“ Oni mu odpověděli: „Jak Ježíše Nazaretského, který byl prorok mocný slovem i skutkem před Bohem i přede vším lidem,
naši velekněží a členové rady vydali, aby byl odsouzen na smrt, a ukřižovali ho.
A my jsme doufali, že on je ten, který má vykoupit Izrael. Ale už je to dnes třetí den, co se to stalo.
Ovšem některé z našich žen nás ohromily: Byly totiž zrána u hrobu
a nenalezly jeho tělo; přišly a vyprávěly, že měly i vidění andělů, kteří říkali, že je živ.
Někteří z nás pak odešli k hrobu a shledali, že je to tak, jak ženy vypravovaly, jeho však neviděli.“
A on jim řekl: „Jak jste nechápaví! To je vám tak těžké uvěřit všemu, co mluvili proroci!
Což neměl Mesiáš to vše vytrpět a tak vejít do své slávy?“
Potom začal od Mojžíše a všech proroků a vykládal jim to, co se na něho vztahovalo ve všech částech Písma.
Když už byli blízko vesnice, do které šli, on jako by chtěl jít dál.
Oni však ho začali přemlouvat: „Zůstaň s námi, vždyť už je k večeru a den se schyluje.“ Vešel tedy a zůstal s nimi.
Když byl spolu s nimi u stolu, vzal chléb, vzdal díky, lámal a rozdával jim.
Tu se jim otevřely oči a poznali ho; ale on zmizel jejich zrakům.
Řekli si spolu: „Což nám srdce nehořelo, když s námi na cestě mluvil a otvíral nám Písma?“
A v tu hodinu vstali a vrátili se do Jeruzaléma; nalezli jedenáct učedníků a jejich druhy pohromadě.
Ti jim řekli: „Pán byl opravdu vzkříšen a zjevil se Šimonovi.“
Oni pak vypravovali, co se jim stalo na cestě a jak se jim dal poznat, když lámal chléb.
Lukáš 24, 13-35
Lenka Morana Moranova
- Nahlásit
Změnit komentář
Smazat komentář
Chvilku s nimi nebyl a zapomněli. Musel jim připomenout. Připomeň nám Pane Ježíši, co bude znamením Tvého příchodu, co všechno tomu bude předcházet, ať se nelekáme. Máme hodně proroctví a všemu nerozumíme nebo nechceme rozumět.