Boží slovo na den 25.9. A.D. 2019
Ježíš svolal svých Dvanáct (apoštolů), dal jim sílu a moc (vyhánět) všechny zlé duchy a léčit nemoci. Poslal je hlásat Boží království a uzdravovat nemocné. A řekl jim: „Nic si neberte na cestu,…Více
Ježíš svolal svých Dvanáct (apoštolů), dal jim sílu a moc (vyhánět) všechny zlé duchy a léčit nemoci. Poslal je hlásat Boží království a uzdravovat nemocné. A řekl jim: „Nic si neberte na cestu, ani hůl, ani mošnu, ani chléb, ani peníze, ani dvoje šaty. Když přijdete do některého domu, zůstávejte tam a odtamtud se vydávejte na cestu. A když vás někde nepřijmou, při odchodu z toho města si vytřeste prach ze svých nohou na svědectví proti nim.“ Vydali se tedy na cesty a procházeli vesnice, všude hlásali radostnou zvěst a uzdravovali.
Lk 9,1-6
Lk 9,1-6
- Nahlásit
Sociální sítě
Změnit příspěvek
Smazat příspěvek
Denní liturgie (Cyklus - C)
m.liturgie.cz/misal/06mezidobi/25_03.htm
1. čtení:
Čtení z knihy Ezdrášovy.
Já, Ezdráš, jsem se probral při večerní oběti ze svého smutku a s roztrženými šaty a řízou jsem klesl na kolena a vztáhl ruce k Hospodinu, svému Bohu. Volal jsem: „Můj Bože, stydím se a hanbím pozdvihnout svou tvář k tobě, můj Bože! Naše zvrácenosti nám přerostly přes hlavu a naše viny …Více
Denní liturgie (Cyklus - C)
m.liturgie.cz/misal/06mezidobi/25_03.htm
1. čtení:
Čtení z knihy Ezdrášovy.
Já, Ezdráš, jsem se probral při večerní oběti ze svého smutku a s roztrženými šaty a řízou jsem klesl na kolena a vztáhl ruce k Hospodinu, svému Bohu. Volal jsem: „Můj Bože, stydím se a hanbím pozdvihnout svou tvář k tobě, můj Bože! Naše zvrácenosti nám přerostly přes hlavu a naše viny se dotýkají nebe. Ode dnů svých otců až dodnes jsme se velice provinili. Pro své zvrácenosti jsme byli spolu se svými králi a kněžími vydáni do moci králům (cizích) zemí, pod meč, do zajetí, k oloupení i veřejnému zahanbení, jak je tomu i dnes. Ale nyní je tomu malý okamžik, co se nám dostalo smilování od Hospodina, našeho Boha, který nám zanechal hrstku těch, kdo vyvázli, a dal nám zakotvit na svém svatém místě. Náš Bůh nám dopřál, že se naše oči rozjasnily, dal nám v našem otroctví pookřát. Byli jsme otroky, ale náš Bůh nás v otroctví neopustil. Naklonil nám perské krále milosrdenstvím a dal nám pookřát. Mohli jsme obnovit dům svého Boha a vystavět, co bylo v troskách. Byl naší záštitou v Judsku a Jeruzalémě.“
Ezd 9,5-9
Žalm:
Požehnaný Bůh věčně živý.
Požehnaný Bůh věčně živý
i jeho království,
protože on trestá a smilovává se,
svrhuje do podsvětí
a vyvádí ze záhuby svou vznešeností!
Nikdo nemůže uniknout jeho ruce.
Oslavujte ho před národy, synové Izraele,
neboť vás mezi ně rozptýlil
a tam ukázal svoji vznešenost.
Ctěte ho přede vším, co žije,
protože on je náš Pán a on je náš otec,
on je náš Bůh po všechny věky.
Bude vás trestat pro vaše nepravosti,
ale smiluje se nad vámi nade všemi
a shromáždí vás ze všech národů,
kdekoli jste byli rozptýleni.
Všichni vyvolení, velebte Pána,
všichni chvalte jeho vznešenost.
Chvalte ho ve dnech radosti a oslavujte ho.
Tob 13
Evangelium:
Lk 9,1-6
Církevní kalendář:
sv. Kleofáš
Byl učedníkem, který v den zmrtvýchvstání Páně šel se svým druhem do Emauz a Ježíš se k nim přidal. Poukázal na jejich váhavost, která bránila jejich víře, poučil je a povzbudil. Odňal jejich zármutek a u stolu, ke kterému jej pozvali, se jim dal poznat. Kleofáše, jako svědka radostné zvěsti, stála jeho láska k Ježíši život.
více: catholica.cz
m.liturgie.cz/misal/06mezidobi/25_03.htm
1. čtení:
Čtení z knihy Ezdrášovy.
Já, Ezdráš, jsem se probral při večerní oběti ze svého smutku a s roztrženými šaty a řízou jsem klesl na kolena a vztáhl ruce k Hospodinu, svému Bohu. Volal jsem: „Můj Bože, stydím se a hanbím pozdvihnout svou tvář k tobě, můj Bože! Naše zvrácenosti nám přerostly přes hlavu a naše viny se dotýkají nebe. Ode dnů svých otců až dodnes jsme se velice provinili. Pro své zvrácenosti jsme byli spolu se svými králi a kněžími vydáni do moci králům (cizích) zemí, pod meč, do zajetí, k oloupení i veřejnému zahanbení, jak je tomu i dnes. Ale nyní je tomu malý okamžik, co se nám dostalo smilování od Hospodina, našeho Boha, který nám zanechal hrstku těch, kdo vyvázli, a dal nám zakotvit na svém svatém místě. Náš Bůh nám dopřál, že se naše oči rozjasnily, dal nám v našem otroctví pookřát. Byli jsme otroky, ale náš Bůh nás v otroctví neopustil. Naklonil nám perské krále milosrdenstvím a dal nám pookřát. Mohli jsme obnovit dům svého Boha a vystavět, co bylo v troskách. Byl naší záštitou v Judsku a Jeruzalémě.“
Ezd 9,5-9
Žalm:
Požehnaný Bůh věčně živý.
Požehnaný Bůh věčně živý
i jeho království,
protože on trestá a smilovává se,
svrhuje do podsvětí
a vyvádí ze záhuby svou vznešeností!
Nikdo nemůže uniknout jeho ruce.
Oslavujte ho před národy, synové Izraele,
neboť vás mezi ně rozptýlil
a tam ukázal svoji vznešenost.
Ctěte ho přede vším, co žije,
protože on je náš Pán a on je náš otec,
on je náš Bůh po všechny věky.
Bude vás trestat pro vaše nepravosti,
ale smiluje se nad vámi nade všemi
a shromáždí vás ze všech národů,
kdekoli jste byli rozptýleni.
Všichni vyvolení, velebte Pána,
všichni chvalte jeho vznešenost.
Chvalte ho ve dnech radosti a oslavujte ho.
Tob 13
Evangelium:
Lk 9,1-6
Církevní kalendář:
sv. Kleofáš
Byl učedníkem, který v den zmrtvýchvstání Páně šel se svým druhem do Emauz a Ježíš se k nim přidal. Poukázal na jejich váhavost, která bránila jejich víře, poučil je a povzbudil. Odňal jejich zármutek a u stolu, ke kterému jej pozvali, se jim dal poznat. Kleofáše, jako svědka radostné zvěsti, stála jeho láska k Ježíši život.
více: catholica.cz