Arménie, můj domov. Pohled do tragické historie Arménie - genocida spáchaná Otomany během 1. světové války a současná genocida ze strany Ázerbajdžánu. Přitom Arménie byla prvním křesťanským státem …More
Arménie, můj domov.
Pohled do tragické historie Arménie - genocida spáchaná Otomany během 1. světové války a současná genocida ze strany Ázerbajdžánu. Přitom Arménie byla prvním křesťanským státem na světě od roku 301, o což se zasloužil sv. Gregor Illuminator (257 – 328),
Gregory the Illuminator - Wikipedia
když se mu podařilo obrátit krále Tiridata III. a tím i celou Arménii od zoroastrianismu na křesťanství, a stal se tak první hlavou Arménské apoštolské církve. Nejprve jej král věznil 14 let v hluboké jámě, protože odmítal obětovat pohanským bohům. A když se sám král na základě svých zlých skutků proměnil v divočáka, králova sestra přivolala Gregora na pomoc, král byl zachráněn a konvertoval i s celou zemí na křesťanství.
Oproti tomu obrácený císař Konstantin v Římě až v roce 313 na základě Milánského ediktu pouze křesťanství toleroval, a křesťanství v Římě získalo normativní status teprve v roce 380 podle Tesalonického ediktu.
Edict of Milan - Wikipedia
Měl jsem z tohoto dokumentu …More
Pohled do tragické historie Arménie - genocida spáchaná Otomany během 1. světové války a současná genocida ze strany Ázerbajdžánu. Přitom Arménie byla prvním křesťanským státem na světě od roku 301, o což se zasloužil sv. Gregor Illuminator (257 – 328),
Gregory the Illuminator - Wikipedia
když se mu podařilo obrátit krále Tiridata III. a tím i celou Arménii od zoroastrianismu na křesťanství, a stal se tak první hlavou Arménské apoštolské církve. Nejprve jej král věznil 14 let v hluboké jámě, protože odmítal obětovat pohanským bohům. A když se sám král na základě svých zlých skutků proměnil v divočáka, králova sestra přivolala Gregora na pomoc, král byl zachráněn a konvertoval i s celou zemí na křesťanství.
Oproti tomu obrácený císař Konstantin v Římě až v roce 313 na základě Milánského ediktu pouze křesťanství toleroval, a křesťanství v Římě získalo normativní status teprve v roce 380 podle Tesalonického ediktu.
Edict of Milan - Wikipedia
Měl jsem z tohoto dokumentu …More
U.S.C.A.E.
- Report
Change comment
Remove comment
Inak Arméni boli aj u bitky pri Viedni. Ich presný počet som zabudol. Na našej strane.
U.S.C.A.E.
- Report
Change comment
Remove comment
Cisár Teodozius spravil Katolícke Náboženstvo, štátnym náboženstvom ríše. Mám rád presné vyjadrovanie
.
U.S.C.A.E.
- Report
Change comment
Remove comment
Napíšem to na rovinu. Ottomani, to je príliš politicky korektné. Mohamedáni pod kuratelou slobodomurárov, vykonávali tú genocídu Arménov. Turci urobili fatálnu chybu. Nasadzovali Arménov na fronte prvej svetovej vojny, proti cárskym vojakom. Arméni okamžite prebehávali na Ruskú stranu.
U.S.C.A.E.
- Report
Change comment
Remove comment
U Arménov je jedna zvláštnosť. Ak sú monofyzitský heretici, netrvajú na tom pri polemike až do zlosti. Oni to majú ako národný folklór. Skôr sú materiálny ako formálny heretici. Majú zaujímavo skombinovaný obrad. Priesečník medzi Latinskou, Byzantskou a Sýrskou tradíciou.
Oni prijali Monofytzizmus nie ako vieroučnú záležitosť. Podržali si ho ako výraz vzdoru proti východorímskemu impériu,…More
U Arménov je jedna zvláštnosť. Ak sú monofyzitský heretici, netrvajú na tom pri polemike až do zlosti. Oni to majú ako národný folklór. Skôr sú materiálny ako formálny heretici. Majú zaujímavo skombinovaný obrad. Priesečník medzi Latinskou, Byzantskou a Sýrskou tradíciou.
Oni prijali Monofytzizmus nie ako vieroučnú záležitosť. Podržali si ho ako výraz vzdoru proti východorímskemu impériu, ktoré si ich chcelo podmaniť.
Oni prijali Monofytzizmus nie ako vieroučnú záležitosť. Podržali si ho ako výraz vzdoru proti východorímskemu impériu, ktoré si ich chcelo podmaniť.
U.S.C.A.E.
- Report
Change comment
Remove comment
To je oficiálna verzia, že Filoqaue bolo príčinou rozkolu. V skutočnosti, vždy tí ctibažný carihradský patriarchovia závideli prvenstvo Rímskeho biskupa a mesta Rím. Je dosť východných otcov ktorý vyznávajú svoju formu Filioque a dávno pred veľkým rozkolom.
To, že sa rozkolný Arméni neidentifikujú ani ako Rímsky katolíci, ani ako pravoslávni je logické. Neuznávajú totiž závery chalcedónskkeho …More
To je oficiálna verzia, že Filoqaue bolo príčinou rozkolu. V skutočnosti, vždy tí ctibažný carihradský patriarchovia závideli prvenstvo Rímskeho biskupa a mesta Rím. Je dosť východných otcov ktorý vyznávajú svoju formu Filioque a dávno pred veľkým rozkolom.
To, že sa rozkolný Arméni neidentifikujú ani ako Rímsky katolíci, ani ako pravoslávni je logické. Neuznávajú totiž závery chalcedónskkeho koncilu. Čo aj my aj oddelený sedemkoncilový východ uznávame.
To, že sa rozkolný Arméni neidentifikujú ani ako Rímsky katolíci, ani ako pravoslávni je logické. Neuznávajú totiž závery chalcedónskkeho koncilu. Čo aj my aj oddelený sedemkoncilový východ uznávame.
U.S.C.A.E.
- Report
Change comment
Remove comment
Arméni
Arméni ako kresťania čelili viacerým prenasledovaniam veľmi statočne a neohrozene. Po prenasledovaniach prišiel nový nepriateľ, a to bola heréza. Gnosticizmus v 2. storočí a paulicianizmus v 6. a 7. storočí mali medzi Arménmi veľa prívržencov, ale hlavné herézy, ktoré zmenili osudy národa sú nestorianizmus a monofyzitizmus. Diela Theodora z Mopsuestie a Diodora z Tarzu, plné nestoriánskych …More
Arméni
Arméni ako kresťania čelili viacerým prenasledovaniam veľmi statočne a neohrozene. Po prenasledovaniach prišiel nový nepriateľ, a to bola heréza. Gnosticizmus v 2. storočí a paulicianizmus v 6. a 7. storočí mali medzi Arménmi veľa prívržencov, ale hlavné herézy, ktoré zmenili osudy národa sú nestorianizmus a monofyzitizmus. Diela Theodora z Mopsuestie a Diodora z Tarzu, plné nestoriánskych ideí sa šírili po krajine. Rabulas z Edessy a Acacius pred nimi varovali. Uskutočnila sa synoda a do Konštantínopolu boli vyslaní dvaja kňazi, aby sa patriarchu Prokla opýtali, aké je správne stanovisko v tejto veci. Ako odpoveď doniesli slávny „Dokument pre Arménov“, ktorý si arménska cirkevná autorita veľmi ctila a ktorý mal silný vplyv na ich teológiu. Arméni sa stali zarytými odporcami nestorianizmu. A tam, kde zlyhal nestorianizmus, uspel monofyzitizmus.
Chalcedónsky koncil, ktorý monofyzitizmus odsúdil, sa konal, keď Arméni bojovali proti pokusom Peržanov zničiť kresťanstvo. Monofyziti v Arménsku rozpútali proti Chalcedónu propagandu a tvrdili, že obnovil nestoriánsky omyl – čomu mnohí ľahko uverili. Monofyzitizmus si vybojoval priestor a chalcedónske dekréty boli v Arménsku zamietnuté. Postoj Arménov v celej tejto záležitosti nebol diktovaný ani tak láskou k ortodoxii, ako skôr túžbou podporovať blaho svojej krajiny; lebo dúfali, že prijatím monofyzitizmu si získajú grécku priazeň a ľahšie zvrhnú perzskú nadvládu.
V Arménsku boli uverejnené spisy proti Chalcedónu a cirkulovali naliehavé výzvy na návrat k apoštolskej doktríne. Katholikos (najvyšší arménsky cirkevný hodnostár) Papken na synode vo Vagharchapat (491) slávnostne odsúdil za prítomnosti arménskych, iberských a albánskych biskupov Chalcedónsky koncil. V priebehu pol storočia toto odsúdenie potvrdili dva koncily v Tvine, z ktorých druhý sa konal v roku 552 a 11. júla 552 stanovili ako začiatok arménskeho letopočtu. Gréci, ktorí sa vrátili k ortodoxii, sa niekoľkokrát pokúsili odviesť Arménov od monofyzitizmu. V roku 571 cestoval katolikos Ján s časťou svojho kléru do Konštantínopolu, kde po akte vernosti ortodoxii zomrel. Tento incident nemal na Arménsko žiadny vplyv.
Ečmiadzinská katedrála, Arménska apoštolská cirkev
zdroj: wikimedia commons
Keď v roku 591 grécky cisár Maurikios, ktorý dobyl od Peržanov väčšinu Arménska, pozval Katholikosa Mojžiša I., aby zvolal do Konštantínopolu biskupov a šľachtu z Arménska, jeho žiadosť sa stretla s odmietnutím. Potom cisár nechal zvolať arménskych biskupov na Rímskom území, aby uznali Chalcedónsky koncil. Do úradu patriarchu si vybral biskupa menom Ján so sídlom v Avane. V roku 593 teda bola arménska cirkev rozdelená na dve časti. Krátko na to od arménskeho patriarchu odpadli Iberčania, vedení svojím katholikosom Kiouronom a odmietli monofyzitizmus a autoritu arménskeho patriarchu. Na istý čas vyhlásili nezávislosť aj Albánci, no čoskoro sa vrátili.
Keď cisár Herakleios dobyl krajinu a druhý krát vyhnal Peržanov (629), katholikos Ezr odsúdil Nestoria a všetkých heretikov bez toho, aby sa hovorilo o Chalcedóne. Takto uskutočnené spojenie s Grékmi trvalo ešte za života Herakleia. Ale na synode v Tvine (645) Arméni opäť odsúdili Chalcedónsky koncil. Medzitým na krajinu zaútočili Arabi a tá padla ako ľahká obeť, Arménsko prešlo pod nadvládu kalifov. Niektorí arménski biskupi a kongregácie sa pokúsili obnoviť spoločenstvo s chalcedónskymi cirkvami po VI. ekumenickom koncile v roku 681. Počas križiackych výprav cirkev arménskeho kráľovstva Kilíkia vstúpila do únie s katolíckou Cirkvou, tento pokus však nevydržal. Únia bola neskôr obnovená počas Florentského koncilu v roku 1439, no po stáročia nemala žiadne reálne účinky. Niektorí Arméni konvertovali na katolicizmus a pri absencii akejkoľvek konkrétnej arménskej katolíckej cirkvi sa stali latiníkmi. V stredovekej Číne boli čínski Arméni v Pekingu obrátení na katolicizmus Jánom z Montecorvina v Čchüan-čou (Quanzhou) existovala aj arménska františkánska katolícka komunita.
V roku 1740 bol za patriarchu Sis zvolený Abraham-Pierre I. Ardzivian, ktorý sa predtým stal katolíkom. O dva roky neskôr pápež Benedikt XIV. formálne založil arménsku katolícku cirkev. V roku 1749 postavila arménska katolícka cirkev kláštor v Bzoummar v Libanone. Počas arménskej genocídy v rokoch 1915–1918 bola cirkev rozptýlená v susedných krajinách, najmä v Libanone a Sýrii. Arménsky monofyzitský patriarcha sídlil až do druhej svetovej vojny v Konštantínopole.
Herézy a bludy, IV. časť: Eutychianizmus a monofyzitizmus, 2/2 – dejiny hnutia -
Arméni ako kresťania čelili viacerým prenasledovaniam veľmi statočne a neohrozene. Po prenasledovaniach prišiel nový nepriateľ, a to bola heréza. Gnosticizmus v 2. storočí a paulicianizmus v 6. a 7. storočí mali medzi Arménmi veľa prívržencov, ale hlavné herézy, ktoré zmenili osudy národa sú nestorianizmus a monofyzitizmus. Diela Theodora z Mopsuestie a Diodora z Tarzu, plné nestoriánskych ideí sa šírili po krajine. Rabulas z Edessy a Acacius pred nimi varovali. Uskutočnila sa synoda a do Konštantínopolu boli vyslaní dvaja kňazi, aby sa patriarchu Prokla opýtali, aké je správne stanovisko v tejto veci. Ako odpoveď doniesli slávny „Dokument pre Arménov“, ktorý si arménska cirkevná autorita veľmi ctila a ktorý mal silný vplyv na ich teológiu. Arméni sa stali zarytými odporcami nestorianizmu. A tam, kde zlyhal nestorianizmus, uspel monofyzitizmus.
Chalcedónsky koncil, ktorý monofyzitizmus odsúdil, sa konal, keď Arméni bojovali proti pokusom Peržanov zničiť kresťanstvo. Monofyziti v Arménsku rozpútali proti Chalcedónu propagandu a tvrdili, že obnovil nestoriánsky omyl – čomu mnohí ľahko uverili. Monofyzitizmus si vybojoval priestor a chalcedónske dekréty boli v Arménsku zamietnuté. Postoj Arménov v celej tejto záležitosti nebol diktovaný ani tak láskou k ortodoxii, ako skôr túžbou podporovať blaho svojej krajiny; lebo dúfali, že prijatím monofyzitizmu si získajú grécku priazeň a ľahšie zvrhnú perzskú nadvládu.
V Arménsku boli uverejnené spisy proti Chalcedónu a cirkulovali naliehavé výzvy na návrat k apoštolskej doktríne. Katholikos (najvyšší arménsky cirkevný hodnostár) Papken na synode vo Vagharchapat (491) slávnostne odsúdil za prítomnosti arménskych, iberských a albánskych biskupov Chalcedónsky koncil. V priebehu pol storočia toto odsúdenie potvrdili dva koncily v Tvine, z ktorých druhý sa konal v roku 552 a 11. júla 552 stanovili ako začiatok arménskeho letopočtu. Gréci, ktorí sa vrátili k ortodoxii, sa niekoľkokrát pokúsili odviesť Arménov od monofyzitizmu. V roku 571 cestoval katolikos Ján s časťou svojho kléru do Konštantínopolu, kde po akte vernosti ortodoxii zomrel. Tento incident nemal na Arménsko žiadny vplyv.
Ečmiadzinská katedrála, Arménska apoštolská cirkev
zdroj: wikimedia commons
Keď v roku 591 grécky cisár Maurikios, ktorý dobyl od Peržanov väčšinu Arménska, pozval Katholikosa Mojžiša I., aby zvolal do Konštantínopolu biskupov a šľachtu z Arménska, jeho žiadosť sa stretla s odmietnutím. Potom cisár nechal zvolať arménskych biskupov na Rímskom území, aby uznali Chalcedónsky koncil. Do úradu patriarchu si vybral biskupa menom Ján so sídlom v Avane. V roku 593 teda bola arménska cirkev rozdelená na dve časti. Krátko na to od arménskeho patriarchu odpadli Iberčania, vedení svojím katholikosom Kiouronom a odmietli monofyzitizmus a autoritu arménskeho patriarchu. Na istý čas vyhlásili nezávislosť aj Albánci, no čoskoro sa vrátili.
Keď cisár Herakleios dobyl krajinu a druhý krát vyhnal Peržanov (629), katholikos Ezr odsúdil Nestoria a všetkých heretikov bez toho, aby sa hovorilo o Chalcedóne. Takto uskutočnené spojenie s Grékmi trvalo ešte za života Herakleia. Ale na synode v Tvine (645) Arméni opäť odsúdili Chalcedónsky koncil. Medzitým na krajinu zaútočili Arabi a tá padla ako ľahká obeť, Arménsko prešlo pod nadvládu kalifov. Niektorí arménski biskupi a kongregácie sa pokúsili obnoviť spoločenstvo s chalcedónskymi cirkvami po VI. ekumenickom koncile v roku 681. Počas križiackych výprav cirkev arménskeho kráľovstva Kilíkia vstúpila do únie s katolíckou Cirkvou, tento pokus však nevydržal. Únia bola neskôr obnovená počas Florentského koncilu v roku 1439, no po stáročia nemala žiadne reálne účinky. Niektorí Arméni konvertovali na katolicizmus a pri absencii akejkoľvek konkrétnej arménskej katolíckej cirkvi sa stali latiníkmi. V stredovekej Číne boli čínski Arméni v Pekingu obrátení na katolicizmus Jánom z Montecorvina v Čchüan-čou (Quanzhou) existovala aj arménska františkánska katolícka komunita.
V roku 1740 bol za patriarchu Sis zvolený Abraham-Pierre I. Ardzivian, ktorý sa predtým stal katolíkom. O dva roky neskôr pápež Benedikt XIV. formálne založil arménsku katolícku cirkev. V roku 1749 postavila arménska katolícka cirkev kláštor v Bzoummar v Libanone. Počas arménskej genocídy v rokoch 1915–1918 bola cirkev rozptýlená v susedných krajinách, najmä v Libanone a Sýrii. Arménsky monofyzitský patriarcha sídlil až do druhej svetovej vojny v Konštantínopole.
Herézy a bludy, IV. časť: Eutychianizmus a monofyzitizmus, 2/2 – dejiny hnutia -
U.S.C.A.E.
- Report
Change comment
Remove comment
34. Monofyzitizmus a Kristove prirodzenosti
Ono je to dosť nálož tá heréza.More
U.S.C.A.E.
- Report
Change comment
Remove comment
Filoque neriešili, lebo ten umelý spor vyvolal Fótios v deviatom storočí a to už Arméni boli aj s Byzanciou, ešte spojenou s Rímom, vo vlastnom rozkole.
M
gvendolina
- Report
Change comment
Remove comment
Caesar Ja som aj zabudla na toho Pasinjana,ved o ńom sa dlho písalo.Śkoda,nádherná krajina.